Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 2937/2005. számú ügyben

Előadó: Andrásné dr. Bognár Ildikó
A vizsgálat megindulása
Egy országgyűlési képviselő beadványában a települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól szóló 242/2000 (XII. 23.) Korm. rendeletnek a települési folyékony hulladékkal kapcsolatos egységnyi díjtétel meghatározására vonatkozó, 2005. január 1-je óta hatályos szövegezését aggályosnak tartotta. 
A Kormányrendelet 7. § (2) bekezdés ba.) pontja alapján az egységnyi díjtétel a bb.) pontban foglalt kivétellel, az elszállításra kerülő folyékony hulladék egységnyi térfogatának kezelési díja, míg a bb.) pont alapján az ingatlanon keletkező folyékony hulladék egységnyi térfogatának kezelési ….díja. A Kormányrendelet idézett előírásai miatt a problémát az okozza, hogy lényegesen kevesebb szennyvíz díjat fizetnek azok a fogyasztók, akiknél a zártfalú derítők miatt nincs szennyvíz-elszivárgás, mint akiknél a zárt rendszer hiánya miatt nagyfokú, vagy teljes szennyvíz-elszivárgás van. Az utóbbi fogyasztóknál ugyanis a szolgáltató nem jelenik meg, ők a kiszámlázott vízdíj alapján fizetnek szennyvíz díjat, mely jóval magasabb összeget jelent, mint a többi fogyasztónak kiszámlázott összeg. Problémaként merül fel azon fogyasztók helyzete is, akiknél a ténylegesen vételezett víz mennyisége nem mérhető, mivel nincsenek rákötve az ivóvízhálózatra. Ez utóbbi esetben a meghatározott fizetési módok egyike sem alkalmazható.
Az említett gyakorlat mellett létezik olyan is, amikor a jogalkalmazó hatóság szabad belátása szerint dönt az elszállítás, illetve az ingatlanon vételezett ivóvíz alapján felszámítható összegről. Ebben az esetben nem tudni, hogy az önkormányzat, illetve a vele szerződéses viszonyban álló közszolgáltató milyen helyzetben fog számla után fizettetni, illetve mikor alkalmazza a vízfogyasztás után mérhető díjat. 
Vizsgálatomat az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye megsértésének gyanúja miatt rendeltem el.

Az ügy jogszabályi háttere
1987. évi XI. törvény a jogalkotásról
18. § (2) A jogszabályokat a magyar nyelv szabályainak megfelelően, világosan és közérthetően kell megszövegezni.
242/2000. (XII. 23.) Kormányrendelet a települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól 
7. § (2) b.) Az egységnyi díjtétel a települési folyékony hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatás esetén:
ba) a bb) pontban foglalt kivétellel, az elszállításra kerülő folyékony hulladék egységnyi térfogatának kezelési díja,
bb) az ingatlanon keletkező folyékony hulladékmennyiség egységnyi térfogatának, illetve külön jogszabály alapján engedélyezett szennyvíz-elszikkasztás esetében az elszállításra kerülő folyékony hulladék egységnyi térfogatának kezelési díja. Az ingatlanon keletkező folyékony hulladék mennyiségének kiszámításánál, az ingatlanon fogyasztott (számlázott) vízmennyiséget kell alapul venni.

Az érintett alkotmányos jog
1949. évi XX. törvény A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

A vizsgálat megállapításai
A Kormányrendelet 7. § (2) bek. b. )szerint az egységnyi díjtétel a települési folyékony hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatás esetén:
ba) a bb) pontban foglalt kivétellel, az elszállításra kerülő folyékony hulladék egységnyi térfogatának kezelési díja,
bb) az ingatlanon keletkező folyékony hulladékmennyiség egységnyi térfogatának, illetve külön jogszabály alapján engedélyezett szennyvíz-elszikkasztás esetében az elszállításra kerülő folyékony hulladék egységnyi térfogatának kezelési díja. Az ingatlanon keletkező folyékony hulladék mennyiségének kiszámításánál, az ingatlanon fogyasztott (számlázott) vízmennyiséget kell alapul venni.
A Kormányrendelet vizsgált szakaszai nem adnak egyértelmű választ arra, hogy a települési folyékony hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatás esetén az egységnyi díjtétel megállapítása során az önkormányzatok főszabályként az elszállításra kerülő folyékony hulladék egységnyi térfogatának kezelési díját, valamint kivételként az ingatlanon keletkező folyékony hulladékmennyiség egységnyi térfogatának kezelési díját együttesen alkalmazhatják-e, vagy a két jelzett szabályozás alternatív lehetőséget ad a részükre.
A Kormányrendelet 7. § ba) pontja ugyan 2007. július 1-jén hatályát veszti. Ez valószínűsíti azt is, hogy a jogalkotó felkészülési időt kívánt biztosítani az önkormányzatoknak – az engedélyezett szennyvízelszikkasztás esetét kivéve – a vízfelhasználás mennyiségével arányos díj megállapítására való áttérésre. Ezen szándék azonban a jogalkalmazásra nem hat ki, ugyanis ez a norma szövegének jelenleg nem egyértelmű, nem világos megfogalmazásán nem változtat.
Problémát vet fel azon fogyasztók helyzete is, akik nincsenek rákötve az ivóvízhálózatra. Ez esetben a problémát az okozza, hogy a ténylegesen vételezett víz mennyisége nem mérhető.
A jogalkotásról szóló 1987. évi XI. törvény 18. § (2) bekezdése kimondja, hogy a jogszabályokat világosan és közérthetően kell megszövegezni. Az Alkotmánybíróság 11/1992. (III. 5.) AB határozatában kimondta, hogy a „jogbiztonság – az Alkotmánybíróság értelmezésében – az államtól és elsősorban a jogalkotótól azt várja el, hogy a jog egésze, egyes részterületei és egyes szabályai is világosak, egyértelműek, hatásukat tekintve kiszámíthatóak és a norma címzettjei számára (…) is előre láthatóak legyenek”. Ezeknek a követelményeknek a kormányrendelet hivatkozott szakasza nem tesz eleget.
Fentiekre tekintettel megállapítom, hogy a települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól szóló 242/2000 (XII. 23.) Korm. rendelet az Alkotmányban deklarált jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelményével összefüggésben visszásságot okoz.

Ajánlás
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. 20. §-ának (1) bekezdése alapján felkérem a környezetvédelmi és vízügyi minisztert, hogy a megállapított alkotmányos visszásság orvoslása érdekében vizsgálja meg a települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól szóló 242/2000 (XII. 23.) Kormányrendelet vizsgált szakaszai jogalkalmazásának gyakorlatát. Abban az esetben, ha úgy ítéli meg, hogy a vizsgálatom tárgyát képező szabályok alkalmazásának helytelen, eltérő gyakorlata valóban a norma nem világos, nem egyértelmű szövegezésre vezethetők vissza, úgy kezdeményezze annak módosítását. Kérem, hogy az ajánlásban foglaltakkal kapcsolatos álláspontjáról 30 napon belül szíveskedjen tájékoztatni.

Budapest, 2005. május 10.
Takács Albert sk.