Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 2342/2005. sz. ügyben

Előadók: dr. Fogarassy Edit
Az eljárás megindítása
A Hivatalomhoz forduló panaszos – hozzátartozója szabadítása ügyében – a Fővárosi Bv. Intézet eljárását sérelmezte. A panaszos azt is kifogásolta, hogy a hozzátartozójával szemben kiszabott 50 ezer Ft-os pénzbüntetést szabadságvesztésre átváltoztató bírói végzést nem kapták meg. Az ügyben alkotmányos joggal összefüggő visszásság gyanújára tekintettel vizsgálatot rendeltem el, melynek keretében megkerestem a büntetés-végrehajtás országos parancsnokát.

Érintett alkotmányos rendelkezések
Jogállamiság, jogbiztonság követelménye (Alkotmány 2. § /1/ bek.);
Az állam objektív alapjogvédelmi kötelezettsége (Alkotmány 8. § /1/ bek.);
Személyes szabadsághoz való jog (Alkotmány 55. § /1/ bek.)

Alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
29. § (2) E törvény alkalmazásában nem minősül hatóságnak: a) az Országgyűlés; b) a köztársasági elnök; c) az Alkotmánybíróság; d) az Állami Számvevőszék; e) a bíróság; f) az ügyészség, kivéve az ügyészségi nyomozást végző ügyészségi szervet.

1994. évi XXXIV. törvény a Rendőrségről (Rtv.):
34. § (1) A rendőr az elővezetést elrendelő határozatban megjelölt személyt az abban megjelölt helyre kíséri vagy oda útba indítja. (2) Ha az elővezetés másként nem teljesíthető, az elővezetett személyt a Rendőrségen a szükséges ideig - legfeljebb 12 óra időtartamra - vissza lehet tartani. A visszatartás időtartamának számítására az előállításra vonatkozó szabályokat kell alkalmazni. (3) Az elővezetés elrendelésének törvényességéért az elrendelő a felelős.

1979. évi 11. tvr. a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról (Bv. tvr.):
68. § (1) A pénzbüntetést a megyei (fővárosi) bíróság gazdasági hivatala hajtja végre. (2) Az elítélt a pénzbüntetést legkésőbb a gazdasági hivatal felhívásának a kézbesítésétől számított tizenöt napon belül, ha pedig a bíróság halasztást, illetőleg részletfizetést engedélyezett, a bíróság által megállapított időpontig köteles megfizetni. (3) Ha az elítélt a pénzbüntetést a (2) bekezdésben meghatározott időpontig nem fizette meg, a gazdasági hivatal fiatalkorú elítélt esetén a pénzbüntetés behajtása iránt intézkedik, ennek eredménytelensége, illetve felnőtt korú elítélt esetén az első fokon eljárt bíróságot megkeresi a pénzbüntetés szabadságvesztésre átváltoztatása iránt.
69. § (1) A pénzbüntetés akkor is megfizethető, ha azt a bíróság már átváltoztatta szabadságvesztésre. (2) Ha a pénzbüntetést a helyébe lépő szabadságvesztés végrehajtásának megkezdése előtt megfizetik, a szabadságvesztés nem hajtható végre, ha pedig a szabadságvesztés végrehajtása alatt fizetik meg, az elítéltet nyomban szabadon kell bocsátani.

9/2002. (IV. 9.) IM rendelet a büntetőügyekben hozott határozatok végrehajtása során a bíróságokra és egyéb szervekre háruló feladatokról:
77. § (1) A felnőtt korúval szemben kiszabott pénzbüntetés és pénzmellékbüntetés (a továbbiakban együtt: pénzbüntetés) megfizetésére a BGH azzal hívja fel az elítéltet, hogy a pénzbüntetést a felhívás kézhezvételétől számított tizenöt napon belül fizesse be a bíróság előirányzat-felhasználási keret számlájára. A felhívásban feltünteti az ítélet jogerőre emelkedésének napját. (4) A BGH a felhíváshoz postai befizetési lapot csatol, amelyen az előírási tételszámot feltünteti.
78. § (1) A BGH a pénzbüntetés előírása és az elítélt fizetésre felhívása után az iratokat határidős nyilvántartásba helyezi. (2) A BGH a pénzbüntetést megfizetettnek tekinti, ha a pénzbüntetés postai befizetését igazoló szelvényt bemutatták, és megállapítható, hogy a befizetés nem más tartozás fejében történt. A befizetés igazolásának átvételéről a BGH az átvétel napján elismervényt ad. (3) Ha a felnőtt korú elítélt a pénzbüntetést a felhívásban megjelölt határidőben nem fizette meg, halasztás vagy részletfizetés engedélyezése esetén a befizetésre meghatározott határnapot, illetőleg részlet befizetését elmulasztotta, a BGH az elsőfokú bíróságot megkeresi a pénzbüntetés, illetőleg a pénzbüntetés meg nem fizetett része szabadságvesztésre átváltoztatása iránt. Ha annak feltételei fennállnak, és nincs a büntetés végrehajtását kizáró ok, az elsőfokú bíróság haladéktalanul dönt a meg nem fizetett pénzbüntetésnek szabadságvesztésre átváltoztatásáról. (5) A bíróság a pénzbüntetést helyettesítő szabadságvesztésről értesítőlapot állít ki, és azt az átváltoztató végzéssel a bv. csoportnak, az átváltoztató végzés egy kiadmányát a BGH-nak küldi meg, illetve adja át. (6) A szabadságvesztésről kiállított értesítőlapon fel kell tüntetni, hogy a szabadságvesztés a BGH által milyen tételszám alatt előírt pénzbüntetést helyettesít.
80. § (1) Ha a BGH azt követően értesül a pénzbüntetés teljes vagy részbeni megfizetéséről, hogy a bíróságtól az átváltoztató végzés kiadmányát megkapta, a befizetésről haladéktalanul értesíti a bv. csoportot. (2) Ha a pénzbüntetés megfizetése vagy részbeni megfizetése az elítéltnek a bv. intézetbe való beutalása, illetőleg a pénzbüntetés helyébe lépő szabadságvesztés végrehajtása alatt történt, a bv. csoport, illetőleg a bv. intézet a nála bemutatott befizetést tanúsító szelvényt az erről kiadott igazolás ellenében átveszi és - a bv. intézet a bv. csoport útján - haladéktalanul megküldi a BGH-nak. A BGH a befizetés azonosítását követően haladéktalanul megkeresi a terheltet fogva tartó bv. intézetet a terhelt szabadítása végett, a bv. csoport egyidejű értesítése mellett. (3) Ha a pénzbüntetés megfizetését tanúsító szelvény bemutatása hétköznap munkaidőben történt, a befizetést tanúsító szelvény igazolás ellenében történő átvételét követően a bv. intézet haladéktalanul rövid úton (szükség szerint faxon) megkeresi a BGH-t, annak tisztázása érdekében, hogy a befizetés valóban az adott pénzbüntetés fejében történt-e. Ha az előírási tételszám és a befizetési szelvény alapján a beazonosítás elvégezhető, és a BGH a befizetést visszaigazolja, a bv. intézet a terheltet haladéktalanul szabadítja. Ha a befizetés azonosítása ily módon nem végezhető el, a bv. intézet a (2) bekezdésben foglaltak szerint jár el. (4) Ha a pénzbüntetés helyébe lépő szabadságvesztés végrehajtása alatt - a bv. csoportnak a szabadságvesztésben töltött napok számáról küldött tájékoztatása alapján - a pénzbüntetést egészben vagy részben megfizették, ennek figyelembevételével a pénzbüntetésből kifizetettnek tekintendő összeget a BGH visszafizeti.

17/1997. (V. 9.) IM rendelet a szabadságvesztés kezdő- és utolsó napjának megállapításáról:
10. § (2) A pénzbüntetés teljes hátralévő részének utólagos megfizetésekor a megfizetés napját a pénzbüntetés egy részének a megfizetésekor pedig a már megállapított utolsó napnak a megfizetett napokkal csökkentett napját kell a foganatba vett szabadságvesztés utolsó napjaként megállapítani.

Megállapított tényállás
A panaszos beadványában előadta, hogy hozzátartozóját - 50 ezer Ft-os pénzbüntetés be nem fizetése miatt - 2005. február 11-én (pénteken) 22.30-kor, a százhalombattai lakásukról elővezették. A panaszos – a feladóvevény másolata szerint – másnap 12 órakor Budapesten, a Nyugati Pályaudvar melletti postán befizette a pénzbüntetést, majd a Fővárosi Bv. Intézet Nagy Ignác utcai objektumához ment. Ott – állítása szerint – azt a tájékoztatást kapta, hogy a hozzátartozója nincs a bv. intézetben, de egyébként is hiába fizette be a csekket, csak hétfőn tudnak intézkedni az ügyben. Később megtudta, hogy a hozzátartozója mégiscsak a kérdéses objektumban tartózkodik. A panaszos hétfőn reggel 8-kor ismét megjelent a bv. intézetnél, de közölték vele, hogy a hozzátartozóját csak 15.30 után tudják szabadon bocsátani. A fogvatartottat végül 18.30-kor engedték szabadon.
Az országos parancsnok tájékoztatása szerint a panaszos hozzátartozóját 2005. február 12-én (szombaton) 00.15-kor fogadták be a Fővárosi Bv. Intézetbe, a Budai Központi Kerületi Bíróság által 2004. július 23-án kiszabott 50 ezer Ft pénzbüntetést helyettesítő – fogház fokozatú – szabadságvesztés végrehajtása céljából. 
A bv. intézet a pénzbüntetés megfizetése esetén nem jogosult önállóan intézkedni a fogvatartott szabadítására, mert a 9/2002. (IV. 9.) IM rendelet 80. § (2) bek. értelmében a BGH-nak azonosítania kell a befizetést, és csak ezt követően lehet szabadítani a fogvatartottat. A Fővárosi Bíróság Gazdasági Hivatala 2005. február 14-én, hétfőn a déli órákban igazolta vissza a befizetés azonosítását. Ezt követően a bv. intézet intézkedett a fogvatartott szabadítására (ruházat, felszerelés visszavétele, szabadulási igazolás elkészítése, egyéb adminisztratív feladatok). A nyilvántartás szerint a fogvatartott kilépését 18.01-kor rögzítették a rendszerben. 

A vizsgálat megállapításai
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bek. alapján az országgyűlési biztos akkor járhat el, ha a panaszost valamely hatóság ill. közszolgáltató eljárása vagy mulasztása miatt alkotmányos jogával összefüggő sérelem érte, feltéve, hogy a rendelkezésére álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket kimerítette. Az Obtv. 29. § (2) bek. e, pontja értelmében ugyanakkor a bíróság nem tekinthető hatóságnak, ezért a bíróságok eljárásának, döntéseinek a vizsgálatára nem terjed ki az országgyűlési biztos hatásköre. A bíróság eljárását – a végzés kézbesítésével kapcsolatban – ennélfogva nem vizsgálhattam.
Az 1979. évi 11. tvr. (Bv. tvr.) 69. § (2) bek. kimondja, hogy ha a pénzbüntetést a szabadságvesztés végrehajtása alatt fizetik meg, az elítéltet nyomban szabadon kell bocsátani. Az új bv. kódex 2005. március 30-i tervezete hasonló szabályozást tartalmaz: ha a pénzbüntetést a szabadságvesztés végrehajtása alatt fizetik meg, az elítéltet a befizetés tényének igazolását követően nyomban szabadon kell bocsátani /214. § (2) bek./.
Az Alkotmánybíróság 66/1991. (XII. 21.) határozatában kifejtette, hogy a személyes szabadsághoz való alapvető emberi jogot - az Alkotmány garanciális 8. § (1) és (2) bekezdésére figyelemmel - csak törvényben lehet korlátozni, ugyanakkor ennek a korlátozásnak az elérni kívánt, alkotmányosan elismert célhoz képest szükségesnek és arányosnak kell lennie.
A pénzbüntetést a megyei bíróság gazdasági hivatala hajtja végre, és – a 9/2002. (IV. 9.) IM rendeletben foglaltak alapján – a gazdasági hivatal végzi a befizetés azonosításával kapcsolatos teendőket. A gyakorlatban a gazdasági hivatal munkarendje miatt a bv. intézetbe hétvégén (vagy péntek délután) befogadott fogvatartottak szabadítására – a szabadságvesztésre átváltoztatott pénzbüntetés megfizetése esetén – csak hétfőn kerülhet sor. Ennél fogva nem érvényesül a Bv. tvr. azon rendelkezése, mely szerint a pénzbüntetés befizetését követően a fogvatartottat azonnal szabadon kell bocsátani.
Az államnak alkotmányos kötelessége a személyes szabadsághoz való alapvető jog védelme, és az ennek érvényesülését biztosító – jogi, technikai, egyéb – feltételek megteremtése. A személyes szabadsághoz való jog természetesen korlátozható, de a jogkorlátozásnak törvényben szabályozottnak, szükségesnek és arányosnak kell lennie, az nem függhet véletlenszerű, előre nem látható körülményektől.
Mindezekre tekintettel megállapítom, hogy a pénzbüntetés végrehajtásával kapcsolatos jogi szabályozás hiányossága visszásságot okoz a személyes szabadsághoz való alkotmányos joggal és a jogállamiságból levezethető jogbiztonság elvével összefüggésben. Az Obtv. 25. §-a alapján javaslom ezért az igazságügy-miniszternek a törvényi előírással összhangban álló – a személyes szabadsághoz való alapvető jog gyakorlati érvényesülését is szem előtt tartó –  jogi szabályozás kidolgozását.

Budapest, 2005. november 16.

Takács Albert sk.