Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 1284/2005. sz. ügyben 

Előadó: Tomolák Katalin

Az eljárás megindulása
A panaszos – aki kiskorú unokáját gyámként neveli – hivatalunk panaszirodáján szóban terjesztette elő panaszát. Azt sérelmezte, hogy a gyámhivatal a gyermektartásdíj újbóli megelőlegezése iránti kérelméről az ügyintézési határidőn túl sem hozott döntést. Kifogásolta továbbá, hogy unokája, és cselekvőképességet érintő gondnokság alatt álló lánya nem kapják meg azokat a pénzbeli, illetve természetbeni juttatásokat, melyekre jogosultak lennének.
A panasz alapján felmerült az Alkotmány 2.§ (1) bekezdésében rögzített jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog, valamint az Alkotmány 67. § (1) bekezdésében deklarált gyermeknek a védelemhez, gondoskodáshoz fűződő jogok sérelmének gyanúja. Ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazásom alapján az ügyben vizsgálatot indítottam.
A panasszal érintett Budapest, VII. kerületi Gyámhivatal vezetőjétől, valamint a Budapest, VII. kerületi Önkormányzat polgármesterétől tájékoztatást kértem, egyidejűleg bekértem az ügyben keletkezett teljes iratanyagot, melyet áttanulmányoztam.

Érintett alkotmányos jog
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

Az ügy jogszabályi háttere
A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. tv. (Gyvt.)
24. § (1) Ha a gyermektartásdíj megelőlegezését jogerősen megállapítják, az a kérelem benyújtásától esedékes. A folyósítás időtartama a kérelem benyújtásának napjától az alapul szolgáló ok előrelátható fennállásáig, legfeljebb azonban három évig tart. Indokolt esetben a megelőlegezés folyósítása - egy alkalommal - legfeljebb további három évre ismételten elrendelhető. Nincs helye a megelőlegezés ismételt elrendelésének, amennyiben a (7) bekezdés szerinti adók módjára történő behajtás 3 éven át nem járt eredménnyel. (7) A megelőlegezett gyermektartásdíjat a kötelezett a Ptk. 232. §-ának (2) bekezdésében meghatározott kamattal az államnak megtéríti. A megelőlegezett gyermektartásdíjnak meg nem térült összegét adók módjára kell behajtani az adózás rendjéről szóló törvény rendelkezései szerint.

A gyámhatóságokról valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról szóló 149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet (Gyer.)
72. § A gyámhivatal az eljárás megindításáról szóló értesítésében [8. § (5) bek.] felhívja a gyermektartásdíj fizetésére kötelezett személyt a tartásdíj haladéktalan megfizetésére, valamint az erre vonatkozó nyilatkozattételre. A kötelezettet figyelmeztetni kell a Gyvt. 24. §-ának (8) bekezdésében foglalt következményekre.
73. § (6) A gyámhivatal székhelye szerinti jegyző a megelőlegezett gyermektartásdíjról, annak késedelmi kamatáról és a folyósítással felmerült költségekről negyedévente tájékoztatja a kötelezett lakóhelye - lakóhely hiányában a tartózkodási helye - szerinti jegyzőt a hátralékos összeg adók módjára történő behajtása végett.

1994. évi LIII. törvény a bírósági végrehajtásról (Vht.)
146. § (1) A végrehajtást az első fokon eljáró adóhatóság folytatja le. (2) Az adók módjára behajtandó köztartozás jogosultjának megkeresése alapján a) magánszemély esetében a belföldi lakóhely vagy szokásos tartózkodási hely, ennek hiányában szokásos fellelhetőségi helye szerint illetékes önkormányzati adóhatóság, b) jogi személy és egyéb szervezet esetében az illetékes állami adóhatóság jár el, kivéve, ha törvény a köztartozás beszedését más szerv hatáskörébe utalja.
150. § (1) Az adóhatóság az adótartozás megfizetésére az adózót, a 35. § (2) bekezdése szerint az adó megfizetésére kötelezett személyt (a továbbiakban együtt: adós) felhívhatja, eredménytelen felhívás esetén a végrehajtást megindítja. A végrehajtási eljárás a végrehajtási cselekmény foganatosításával indul.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.)
(2005. október 31-ig hatályos szövege)
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül - kiskorú ügyfél esetében soron kívül, de legkésőbb tizenöt napon belül - kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.

A tényállás és a vizsgálat megállapításai
A Budapest VII. kerületi Gyámhivatal (a továbbiakban: gyámhivatal) XI-414/5/2001. számú határozatával 2001. július 1-jétől 2004. június 30-ig megelőlegezte a panaszos unokáját megillető gyermektartásdíjat, annak átmeneti behajthatatlanságára tekintettel. A panaszos, mint a gyermek gyámja 2004. május 14-én iktatott kérelmében a megelőlegezett tartásdíj továbbfolyósítását kérte. A gyámhivatal 2004 májusában megkereste az önkormányzat pénzügyi osztályát, hogy megtudja a fizetésre kötelezett apának milyen összegű tartozása halmozódott fel, majd tájékoztatást kért az önkormányzati adóhatóságtól arról, hogy a hátralék behajtása érdekében milyen intézkedéseket tettek, és az milyen eredménnyel járt. A Pénzügyi Osztály július 5-én megküldte hátralék-kimutatását, az adóhatóság azonban a gyámhivatal – rendelkezésemre álló dokumentumok szerint – többszöri megkeresése ellenére sem válaszolt. Az adóhatóság válaszára várva a gyámhivatal – túllépve az Áe. szerinti 30 napos határidőt, és az ügyintézési határidőt meg sem hosszabbítva csak felettes szervének utasítására – a XI-218/11/2005. számú, 2005. október 20-án kelt határozatával döntött a panaszos kérelméről.
Megállapítottam, hogy a gyámhivatal a panasszal érintett ügyben nem tett eleget határozathozatali kötelezettségének, túllépte a jogszabályban előírt ügyintézési határidőt, továbbá elmulasztotta értesíteni, és meghallgatni a fizetésre kötelezett apát. Ezen eljárásával a demokratikus jogállamiságból eredő jogbiztonsággal, ezen belül is a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott.
Tekintettel azonban arra, hogy a panaszos kérelmére az ügyben a Budapest Főváros Közigazgatási Hivatal Fővárosi Szociális és Gyámhivatala (a továbbiakban: Fővárosi Gyámhivatal) is folytatott már vizsgálatot, és annak során – a fenti megállapításaimmal egyezően – a törvénysértéseket észlelte, és azokra a gyámhivatal vezetőjének figyelmét felhívta, ajánlást nem teszek. Az Obtv. 17. § (1) bekezdése alapján azonban nyomatékosan felhívom a Budapest, VII. kerületi Gyámhivatal vezetőjének a figyelmét, hogy a jövőben fokozottan ügyeljen a jogszabályban előírt ügyintézési határidők betartására, azok garanciális jelentősége miatt.
Vizsgálatomat kiterjesztettem a Fővárosi Gyámhivatal ügyben folytatott vizsgálata megállapításaira is.
A Fővárosi Gyámhivatal vizsgálata szerint a panasszal érintett ügyben a behajtási eljárásnak 2001-ben meg kellett kezdődnie. Miután az illetékes Adócsoport 4 év alatt a behajtásban nem ért el eredményt, a gyámhivatalnak már a 2004. július 5-én kelt hátralék-kimutatást is eredménytelen behajtásként kellett volna értékelnie.
A rendelkezésemre álló dokumentumok szerint az adóhatóság a 2005. február 24-én kelt levelében arról tájékoztatta a gyámhivatalt, hogy a fizetésre kötelezett részére 2004. július 13-án, majd 2004. november 18-án fizetési felszólítást küldött, de hátralékát nem törlesztette, így 2005. február 24-én sor került a végrehajtói felszólításra. A behajtási eljárás tehát nem 2001-ben kezdődött, az adóhatóság első eljárási cselekménye ugyanis a behajtás érdekében 2004. július 13-án, a fizetési felszólítás kiküldésével történt. Ezt az ügyben eljáró ügyintéző vizsgálatom során – rövid úton – telefonon kért tájékoztatása megerősítette.
Álláspontom szerint – szemben a Fővárosi Gyámhivatal megállapításával – a 2004. július 5-én kelt hátralék-kimutatás nem minősíthető eredménytelen behajtásnak. Az önkormányzati adóhatóság ugyanis a behajtási eljárást akkor még el sem indította, a behajtási eljárás hiányában csupán a hátralék-kimutatás alapján pedig nem állapítható meg a behajtás eredményessége, vagy eredménytelensége. Vizsgálatom alapjául szolgáló panasz szempontjából ugyan ennek nincs jelentősége, de nem mellőzhettem ezen körülményre felhívni a Fővárosi Gyámhivatal vezetőjének figyelmét.
A panasz azon része alapján, mely szerint a panaszos kiskorú unokája és cselekvőképességet érintő gondnokság alatt álló lánya sem kapják meg a nekik járó juttatásokat, a Budapest VII kerületi Önkormányzat polgármestere az alábbiakról tájékoztatott:
A panaszos, mint gyám – az általa sérelmezett időszakban – unokája után rendszeres gyermekvédelmi támogatásban, valamint 50%-os étkezési díjkedvezményben részesült. Mint a lánya részére kirendelt gondnok kérelmére 2005 évre lakásfenntartási támogatást állapítottak meg, továbbá  két havonta átmeneti segélyben részesítették. A panaszos a fenti támogatásokon kívül – unokája illetve lánya részére – egyéb támogatást a hivataltól nem igényelt.
Tekintettel arra, hogy a panaszos által elmondottak, valamint a polgármester hivatalunk részére megküldött tájékoztatása közötti ellentmondás feloldására bizonyítási eljárás lefolytatására nincs lehetőségem, a panasz ezen részével kapcsolatban alkotmányos joggal összefüggő visszásságot nem állapíthattam meg.

Budapest, 2006. április 11.

Takács Albert sk.