Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 1076/2004. sz. ügyben

Előadó: dr. Izafé Éva

A vizsgálat megindulása

A panaszos Bezi Község Önkormányzata által kiállított kérdőívvel és egyes szociális támogatással kapcsolatos ügyben fordult az országgyűlési biztoshoz.
A kérdőívre való reagálást követő adatkezeléssel kapcsolatos panaszt áttettem az adatvédelmi biztoshoz, még a szociális juttatást kifogásoló ügyében a hátrányos megkülönböztetés tilalmának megsértése gyanúja miatt vizsgálatot indítottam.

A megállapított tényállás

A panaszos az sérelmezte, hogy az önkormányzat olyan helyi rendezvényből hagyta ki, amelyre évek óta meghívást kapott. „Büntetésként” éli meg, hogy az elmúlt év végén a szokásos nyugdíjas ajándékcsomagot sem kapta meg, holott a településen mindenki ismeri egymást, tekintve, hogy a lakosság lélekszáma 450. A panaszos beszámolt arról is, hogy a település életében a családjuk számtalan önzetlen munkát végez. Férje és fia ingyenesen edzi a helyi felnőtt és ifi futballcsapatot. Segélyt soha nem kértek, csak nagyobbik fiuk halálakor kaptak temetési támogatást. Férje előző ciklusban önkormányzati képviselő is volt. A megkülönböztetés a panaszos álláspontja szerint azért történt, mert a helyi lapban megjelent kérdőívre történt reagálását követően – bár a neve elhallgatását kérte és a cikk soha nem jelent meg – személyére mégis fény derült. A polgármesterrel pár nap múlva készült interjúból ugyanis arra lehetett következtetni, hogy a polgármester ismerte a levél tartalmát.
A polgármestertől megkeresésemben arról kértem tájékoztatást, hogy a panaszos a szociális gondoskodás keretében szervezett programból és segítségnyújtásból milyen okból maradt ki, illetve arra kértem választ, hogy a településen hány fő részesült a panaszos által jelzett szociális juttatásban, és a panaszos miért nem felelt meg a juttatás feltételeinek. Azt is jeleztem, hogy a panaszos szerint minden érintett kapott meghívót a nyugdíjas találkozóra és mindenki kapott ajándékcsomagot, csak ő nem. 
A polgármester válaszában közölte, hogy az önkormányzat döntése értelmében a nyugdíjasnap időpontját februárról áthelyezték a karácsonyt megelőző hétvége előtti péntekre, valamint a rendezvény helyét is megváltoztatták. Szűkös költségkeretükből mindig tartalékoltak erre az eseményre, mivel fontosnak érzik az idősekkel való törődést. A 2003-as évben nemcsak terített asztallal várták a nyugdíjasokat, hanem 1.000 Ft-os ajándékcsomagot állítottak össze számukra. A településen jelenleg 105 nyugdíjas él. A panaszos véletlen adminisztrációs hiba folytán nem került a meghívottak közé. „(A hivatalban dolgozó hölgy véletlenül nem írta fel a meghívottak listájára.)” A panaszos férje 2003. december 17-én telefonon jelentkezett, és kifogásolta, hogy a neje nem kapott meghívást és ajándékcsomagot sem. Akkor a polgármester sajnálkozását és bocsánatkérését fejezte ki, valamint felajánlotta az ajándékcsomag utólagos átadását. A férj elhárította a szándékot, és azt mondta, hogy ezek után már nem tart rá igényt.
A polgármester tájékoztatása szerint az esetből azt a konzekvenciákat vonta le, hogy ezután saját maga is tételesen átnézi és ellenőrzi a meghívottak listáját, hogy véletlenül se maradjon ki senki a meghívásról.  
A polgármester írásban utólag kért bocsánatot a panaszostól. 

Az ügy jogszabályi háttere

1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról
Természetben nyújtott szociális ellátások
47. § (1) A képviselő-testület döntése alapján egyes pénzbeli ellátások egészben vagy részben természetbeni szociális ellátás formájában is nyújthatók. Természetbeni szociális ellátásként nyújtható

Az érintett alkotmányos jog

1949. évi XX. Törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
17. § A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.
(2) Az embereknek az (1) bekezdés szerinti bármilyen hátrányos megkülönböztetését a törvény szigorúan bünteti.
(3) A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti.

A vizsgálat megállapításai

Az alkotmánybíróság a 16/1991. (IV.20.) AB határozatában kimondta, hogy (…) "Nincs senkinek joga arra, hogy egy ex gratia juttatás meghatározott formájában részesüljön. Ugyanakkor az ex gratia juttatásnál is irányadók az Alkotmány 70/A §-ában foglaltak."
A 61/1992. (XI.20) AB határozatában pedig kifejtette: "Bár a jogegyenlőség fogalma csupán a 70/A. § (3) bekezdésének szövegében lelhető fel, a jogegyenlőség követelménye jelen van valamennyi szabályában. A jogegyenlőség lényege, hogy az állam, mint közhatalom, s mint jogalkotó köteles egyenlő elbánást biztosítani a területén tartózkodó minden személy számára. Ebben az összefüggésben nem tehet különbséget közöttük faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerint. Az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdésében foglalt tilalom nem csak az emberi, illetve az alapvető állampolgári jogokra irányadó, hanem e tilalom - amennyiben a különbségtétel sérti az emberi méltósághoz való jogot - kiterjed az egész jogrendszerre, ide értve azokat a jogokat is, amelyek nem tartoznak az emberi jogok, illetőleg az alapvető állampolgári jogok közé."
A vizsgálat során megállapítottam, hogy a panaszos vonatkozásában a támogatásból való kizárás az emberi méltósághoz való joggal és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának megsértésével összefüggésben visszásságot okozott, mert az ügyben érintett alkotmányos jog gyakorlása alkotmánysértő korlátozást szenvedett. Alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okoz a jogkorlátozás, ha nem az Alkotmány által megengedett célra irányul, illetve ha aránytalan, vagyis túllépi az alkotmányos cél által megkívánt mértéket. A szociális juttatásokból való kizárás a panaszos esetében nem indokolható a Polgármesteri Hivatal alkalmazottja tévedésével, mert ott nem a mindennapi szóhasználattal illetett „hölgyek” dolgoznak, hanem az Alkotmányra és az alkotmányos jogszabályok betartására és betartatására esküdött köztisztviselők. 

A panaszos joggal kifogásolta, hogy a 105 nyugdíjas közül csupán egyedül ő maradt ki a rendezvényből és az ajándékcsomagból, és életszerű az az érvelése is, hogy ezt összefüggésbe hozza az önkormányzat által összeállított kérdőívekkel kapcsolatos észrevételeivel, melyekre a polgármester reagált.

A vizsgálat során megállapítottam, hogy Bezi Község Önkormányzata azon eljárásával, melynek következtében a 2003. év végi szociális támogatásban és rendezvény keretében történt juttatásban kizárólag a panaszos nem részesülhetett az Alkotmányban deklarált emberi méltósághoz való joggal és a hátrányos megkülönböztetés tilalmával összefüggésben, visszásságot okozott.

Tekintettel arra, hogy a decemberi ünnep és a meghitt találkozón való részvétel nem pótolható, az ajándékcsomagot pedig a panaszos férje visszautasította, a visszásság megállapításán túl kezdeményezéssel nem élek. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 17. § (1) bekezdése alapján azonban felhívom a polgármester figyelmét arra, hogy a jövőben törekedjen a hasonló esetek elkerülésére. 

Budapest, 2004. április 2.

Takács Albert