OBH 4010/2003
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Lukácsi Tamás
I. Az eljárás megindulása
A panaszos levélben fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztérium (FVM) eljárását, illetve annak hiányát sérelmezve. Mint előadta, miután 2001. augusztus 21-én földjeit jégkár érte, az FVM-hez több beadványt intézett, ám azokra egyáltalán nem vagy csak nagy késéssel kapott válaszokat, és azok sem voltak számára elfogadhatóak.
Tekintettel arra, hogy a panasz alapján felmerült az Alkotmányban deklarált jogállamisághoz és jogbiztonsághoz való jog (2. § [1] bekezdés) sérelme, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam.
Vizsgálatom megindításával egyidejűleg 2003. augusztus 13-án levélben kértem az FVM miniszterét, hogy a panaszossal folytatott levelezést, a beadványaival kapcsolatban keletkezett iratanyagot teljes terjedelemben, másolatban bocsássa rendelkezésemre, továbbá a panaszban foglaltakkal kapcsolatos álláspontjáról tájékoztasson.
II. Alkalmazott jogszabályok
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
•	Az államigazgatási eljárás általános szabályairól 1957. évi IV. törvény (Áe.)
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat, pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
•	A katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos     balesetek elleni védekezésről szóló 1999. évi LXXIV. törvény
3. § E törvény alkalmazásában:
i) Katasztrófa sújtotta terület: az a terület, ahol a katasztrófa károsító hatása érvényesül, és ezt a Kormány kinyilvánítja.
III. Tényállás és a vizsgálat megállapítása
A vizsgálat során megállapítottam, hogy a panaszos 2001. augusztus 28-án kelt, kárenyhítési támogatáshoz szükséges kérelmet töltött ki, amelyet a falugazdász nyolc nappal később továbbított a Csongrád Megyei Földművelésügyi (FM) Hivatalhoz. A kár napján írt levelében arra kérte a földművelésügyi és vidékfejlesztési minisztert, hogy a földterületet minősítse katasztrófa sújtotta területnek. 
A panaszos ezek után — választ sürgetve — a következő időpontokban fordult levélben a földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszterhez: 2001. december 11, 2002. január 22. Ugyanezen év április 14-én a Csongrád Megyei FM Hivatal vezetőjének is írt, kifogásolva a válasz hiányát. Választ együttesen e három levélre a hivatalvezetőtől kapott 2002. május 5-én (348/1120/2002.), melyben arról tájékoztatták, hogy az elemi károk, így a jégverés okozta káresemények dokumentumait az FVM-hez terjesztették fel elbírálásra. Mivel a 2001. év során keletkezett elemi károk okozta veszteségek enyhítésére kormányzati döntés nem született, ezért további intézkedést az ügyében nem tudnak tenni. Ugyanebben a levélben felhívták figyelmét arra, hogy a jégkár a biztosítható káresemények közé tartozik, ezért a befizetett biztosítási összeg 30 %-át vissza lehet igényelni állami támogatás jogcímen.
2002. június 13-án a panaszos a földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszterhez fordult. Levelére július 3-án kapott — szintén elutasító — választ (47808/2002.). 2002. október 15-én a Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter segítségét kérte az ügyben, amelyet áttettek az FVM-hez, ahonnan a választ 2003. január 8-án küldték el (47808/1/2002.). Ebben a panaszos — „a korábbi beadványait is figyelembe véve” — arról kapott tájékoztatást, hogy a kárt a területileg illetékes falugazdász felmérte és továbbította a Csongrád Megyei FM Hivatalba, amely a káreseményeket jelezte a minisztérium felé. Tájékoztatták arról is, hogy támogatást csak a külön jogszabályokban meghatározottak szerint lehet nyújtani, az ettől való eltérésre a minisztériumnak sem jogi, sem pénzügyi lehetősége nincs. A minisztérium álláspontja, hogy mulasztás akkor történt volna az ügyben, ha a jégkár enyhítésével kapcsolatos ügy intézését az üggyel foglalkozó köztisztviselő nem a hatályos jogi szabályozás szerint végezte volna. Ezen túl — új tény felmerülésének hiányában — az ügyet a minisztérium lezártnak tekintette.
Az országgyűlési biztosnak adott válaszában a minisztérium ezen kívül arról adott tájékoztatást, hogy az ilyen ügyekben egyedi elbírálásra nincsen lehetősége.
Megállapítom, hogy — a fent részletezett előzmények ismertetése alapján — a panaszos az ügyben 2001. augusztus 21-én kelt, 2001. december 11-i és 2002. január 22-i beadványaira csak jelentős késéssel kapott választ. Az államigazgatási eljárás szabályai értelmében az eljáró hatóságnak — jelen esetben az FVM-nek — kötelessége harminc napon belül választ adni. Ha az érdemi intézkedésnek objektív akadálya van — pl. mert a katasztrófa sújtotta területté nyilvánítás a Kormány hatásköre —, akkor a tájékoztatási kötelezettségének kell határidőben eleget tennie.
Az országgyűlési biztos gyakorlatában többször felmerült az eljárási határidő túllépésének problémája (OBH 3230/1999, OBH 3023/2000, OBH 4616/2001). Az Alkotmánybíróság a kérdést elemezve elvi éllel szögezte le: „A közigazgatási eljárásban az ügyintézési határidők betartásának garanciális jelentősége van. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás — adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama — előre kiszámítható legyen.” (72/1995. [XII. 15.] AB határozat.)
Megállapítom, hogy az FVM a válaszadási határidő jelentős túllépésével az Alkotmányban deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz való joggal összefüggésben alkotmányos visszásságot okozott.
V. Kezdeményezés 
Az Obtv. 21. § (1) bekezdésben biztosított jogkörömmel élve felkérem az FVM miniszterét, hogy — a hasonló esetek jövőbeni elkerülése érdekében — gondoskodjék arról, hogy a törvényben előírt ügyintézési határidőt a minisztérium és az irányítása alatt álló szervek pontosan tartsák be. Kérem, hogy kezdeményezésem kézhezvételétől számított 30 napon belül érdemi állásfoglalásáról és a megtett intézkedésről írásban tájékoztatni szíveskedjék. 
Budapest, 2003. szeptember 18.
Lenkovics Barnabás