Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az AJB 849/2010. számú ügyben

Előadók: dr. Bene Beáta
dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindítása
A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (Gyvt.) 11. § (2) bekezdése alapján a gyermek alkotmányos jogainak védelmét az országgyűlési biztos a maga sajátos eszközeivel segíti, ennek során feladata, hogy a gyermek alkotmányos jogait érintő – tudomására jutott – visszaéléseket kivizsgálja, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen.
E feladatom teljesítése során a családi gondoskodást nélkülöző, az állam különleges védelmére és segítségére szoruló gyermekek jogainak érvényesülését kiemelt figyelemmel kísérem.
Tekintettel arra, hogy gyermekjogi projektünk 2010. évi egyik súlyponti kérdésköre a család és a családpótló ellátások, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (2) bekezdése alapján, hivatalból átfogó vizsgálatot indítottam a 0-3 éves korú gyermekvédelmi szakellátásban nevelkedő gyermekek ellátása tárgyában.
Vizsgálatom eredményes lefolytatása érdekében az Obtv. 18. § (2) és (11) bekezdése alapján megkerestem a hatáskörrel rendelkező regionális államigazgatási hivatalok szociális és gyámhivatalai (szociális és gyámhivatal) vezetőit – megyei bontásban – és tájékoztatást kértem a régióban 0-3 éves gyermekeket ellátó intézményekről, valamint az intézményekben 2009-ben folytatott ellenőrzésekről. A helyszíni vizsgálatokon jelen voltak a szociális és gyámhivatalok képviselői, valamint a Szociálpolitikai és Munkaügyi Intézet (SZMI) munkatársa.

Az érintett alkotmányos jogok
– A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és a tisztességes eljárás követelménye: „A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.” [Alkotmány 2. § (1)]
– Az állam alapvető jogvédelmi kötelezettsége: „A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége.” [Alkotmány 8. § (1)]
– A gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz való joga: „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.” [Alkotmány 67. § (1)]
– A lehető legmagasabb szintű testi, lelki egészséghez fűződő jog: A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez. [Alkotmány 70/D. § (1)]

Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról szóló (Csjt.)
1991. évi LXIV. törvény a Gyermek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november
20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)
1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról (Szt.)
1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.) 
259/2002. (XII. 18.) Korm. rendelet a gyermekjóléti és gyermekvédelmi szolgáltató tevékenység engedélyezéséről, valamint a gyermekjóléti és gyermekvédelmi vállalkozói engedélyről
331/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet a gyermekvédelmi és gyámügyi feladat- és hatáskörök ellátásáról, valamint a gyámhatóság szervezetéről és illetékességéről
15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti és a gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (NM rendelet)
(Az alkalmazott jogszabályokat a jelentés 1. számú, a nemzetközi kitekintést a 2. számú melléklete tartalmazza)

A vizsgálat szempontjai
A nemzetközi tapasztalatok és a lélektani kutatások alapján intézményes nevelkedés esetén a 0-3 éves korosztálynak kevés esélye van arra, hogy ép személyiségű, kötődni képes felnőtt váljék belőle. A korai életszakaszban eltöltött intézményes ellátás nem képes az egészséges fejlődéshez nélkülözhetetlen egyénre szabott pszichológiai, fejlődéslélektani feltételeket biztosítani. A korai érzelmi elhanyagolás súlyos következményekkel jár, amely a személyiség egészét érinti a későbbiekben. Ma már közismert, hogy az a speciális mesterséges közeg, amelyekben a csecsemők és kisgyermekek élnek és fejlődnek a hospitalizmus néven ismert károsodásnak teszi ki őket. Minél korábban kezdődik és minél tovább tart az intézményi ellátás annál nagyobb lehet ez a károsodás.1
Egy másik kutatás az örökbefogadott gyermekek érzelemregulációs fejlődését vizsgálta.2 Az érzelemregulációs folyamatok feladata, hogy az érzelmeket az adaptív, szervezett viselkedéses stratégiák szolgálatába állítsák. Ennek érdekében az érzelmi feszültséget úgy kell módosítani és irányítani, hogy az egyidejűleg elviselhető szintű és elég rugalmas legyen ahhoz, hogy az adott kontextusban (különös tekintettel az érzelmi feszültséget keltő helyzetekre) a megfelelő, hatékony viselkedést szolgálja.) A vizsgálatban résztvevő 134 gyermeket három csoportra osztották. Az első csoportba olyan gyermekek kerültek, akik születésüket követően gyermekotthonba kerültek és ott éltek legalább 6 hónapos korukig az örökbefogadásukat megelőzően. A második csoportba a 6 hetes koruk előtt örökbefogadott gyermekeket, végül a harmadik csoportba a vér szerinti családban élő gyermekeket vizsgálták. A végleges mintába 90 (4 és 6 év közötti) gyermek került. A vizsgálat szerint a gyermekotthonból örökbefogadott gyermekek érzelemregulációs képességei kevésbé fejlettek, illetve kevésbé hatékonyan alkalmazhatók, mint akár az újszülöttként örökbefogadott, akár a vér szerint családjukban nevelt gyermekeké. A vizsgálat eredménye szerint még az enyhének mondható intézeti depriváció is hosszantartó, súlyos következményekkel járhat az érzelmi fejlődés terén.
Tagadhatatlan, hogy a gyermekvédelmi törvény hatására történt szemléletváltozás.3 A kutató szerint azonban túl könnyen kerülnek gyermekek intézménybe és alig van készenléti, speciálisan képzett nevelőszülő a legkisebbek fogadására. A legjelentősebb változást abban látja, hogy Magyarországon korábban a 0-3 évesek esetében fel sem merült, hogy ne töltsenek néhány hónapot – legtöbbször évet intézetben – és csak 4-5 évesen kerültek nevelőszülőhöz.4
A Gyermekjogi Egyezmény 24. cikk 1. pontja szerint az Egyezményben részes államok elismerik a gyermeknek a lehető legjobb egészségi állapothoz való jogát, valamint, hogy orvosi ellátásban és gyógyító-nevelésben részesülhessen. Erőfeszítéseket tesznek annak biztosítására, hogy egyetlen gyermek se legyen megfosztva ezen szolgáltatások igénybevételére irányuló jogától. 
A Gyvt. szerint a gyermekvédelmi szakellátásnak a helyettesítő védelmet addig kell biztosítania, amíg a gyermek családja képessé válik a gyermek visszafogadására. A család gyermeknevelésre való alkalmassága hiányában pedig a gyermek sorsa örökbe adásával rendezhető5, noha erről a vérszerinti szülőket olykor nehéz meggyőzni.6
A törvény gyermeki jogként nevesíti a gyermek életkorához, egészségi állapotához, fejlettségéhez, valamint egyéb szükségleteihez igazodó teljes körű ellátását. A súlyos, halmozott fogyatékosság esetében a csecsemőotthonok nem vállalják a gondozást, így a gyermekek kórházban maradnak. Az idősebb, illetve kevésbé fogyatékos gyermekek esetében a nevelés integráltan történik. Ennek okát a szakértők elsősorban nem a gyermek ismert szükségletét és a számukra előnyként szolgáló befogadást, hanem a korai fejlesztés alacsony fokát, vagy teljes elmaradását látják.7
Mindezek ismeretében, megyénkénti bontásban adatszolgáltatást kértem a gyermekotthonban, nevelőszülőnél való elhelyezés szerint a 0-3 éves korú szakellátásban nevelkedő gyermekek számáról. Az összesített adatokat a jelentés 3. számú melléklete tartalmazza.
A kért információk kézhezvételét követően választottam ki régióként egy, helyszínen vizsgált intézményt. A kiválasztás a gyermekotthonban gondozott gyermekek számán, továbbá a szociális és gyámhivatalok ellenőrzési dokumentumain alapult. A helyszíni vizsgálattal érintett gyermekotthonok vezetőitől előzetesen bekértem a vizsgált korcsoportú gyermekek számát, születési idejét, státuszát, a bekerülés okát, idejét, továbbá információt kértem a szülői kapcsolattartás szabályozásáról, valamint annak tényleges megvalósulásáról.
Továbbá tájékoztatást kértem a gondozás várható kimeneteléről (hazagondozás, nevelőszülő, örökbefogadás), továbbá a gyermekotthon, a gyermek lakóhelye szerint illetékes gyermekjóléti szolgálat családgondozójának, valamint a gyermekvédelmi szakszolgálat gyámi, gondozói tanácsadóinak a gyermekek hazagondozása érdekében történő együttműködéséről. Információt kértem arról is, hogy a gyermekotthon családgondozója a befogadást követően mikor keresi fel a családot, és a gyermekjóléti szolgálatot. Tájékozódtam a gyámi, gondozói tanácsadó, továbbá a gyermekjogi képviselő látogatásának gyakoriságáról is. Felvilágosítást kértem arról is, hogy a gondozott gyermekek közül hányan igényelnek tartós betegségük, és/vagy fogyatékosságuk okán különleges ellátást.
A vizsgálat magába foglalta az intézmények helyszíni megtekintését, az ellátás tárgyi és személyi feltételeinek számbavételét, valamint az alapdokumentumok elemzését.
A jelentés az adatszolgáltatás (2010. február) idején szakellátásában élő 0-3 éves gyermekek számadatait rögzíti. Bár a jelen vizsgálat nem terjedt ki a nevelőszülőknél nevelkedő gyermekek ellátására, elengedhetetlennek tartottam a nevelőszülőknél élő gyermekek kapcsolattartásának szabályozására vonatkozó gyámhivatali gyakorlatról és annak megvalósulásáról való tájékozódást. 

A vizsgálat megállapításai:
I. A hatáskör tekintetben

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának feladat- és hatáskörét, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az Obtv. 16. § (2) bekezdése alapján az országgyűlési biztos az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat. 
Elsőként azt vizsgáltam, hogy az ügyben érintett gyermekotthonokra kiterjed-e a hatásköröm. Az Obtv. 29. §-a csak a hatóság fogalmát tartalmazza, a közszolgáltatást végző szerv fogalmát nem határozza meg, hanem az országgyűlési biztosok jogértelmezésére bízza annak eldöntését, hogy mely szervek tekinthetők közszolgáltatónak. Az országgyűlési biztosok minden esetben közszolgáltatónak tekintik a hatóságnak nem minősülő, állami vagy önkormányzati feladatot ellátó szerveket.8 
A Gyvt. 95. §-ának (1) bekezdése értelmében a megyei, a fővárosi és a megyei jogú városi önkormányzat köteles biztosítani az otthont nyújtó ellátást.
Az Obtv., és Gyvt. rendelkezései alapján az otthont nyújtó ellátást közszolgáltatásnak, és a gyermekvédelmi szakellátás intézményeit közszolgáltatást végző szerveknek tekintem.

II. Az alkotmányos jogok tekintetében
1. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság már működése első éveiben elvi éllel állapította meg, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. Az Alkotmánybíróság szerint a jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára.9 Az irányadó alkotmánybírósági tézis szerint a jogállamiság elvéből folyó követelmény a közhatalom, a közigazgatás törvény alá rendeltsége: a közhatalommal rendelkező szervek a jog által megállapított működési rendben, a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki tevékenységüket. 10 
A közigazgatás törvényessége akkor valósul meg, ha jogilag szabályozott eljárási keretek között működik, a jogkorlátozásra adott felhatalmazást pedig törvényi szinten pontosan kell meghatározni. Nem hagyható figyelmen kívül továbbá, hogy a kiszámíthatóság – beleértve az egységes jogalkalmazást – és az eljárási garanciák biztosítása szorosan összekapcsolódik az egyes alanyi alapjogok, szabadságjogok védelmével, mintegy kölcsönösen feltételezik egymást. Az alapjogok valódi érvényesülését képes kiüresíteni, megbénítani (azaz komolyan befolyásolni) a szabályozás vagy a jogalkalmazás hibáiból, zavarából adódó kiszámíthatatlanság, az eljárásra vonatkozó garanciális szabályok félre tétele, figyelmen kívül hagyása.
Az Alkotmánybíróság szerint az alanyi jogok érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság alkotmányos követelményéből erednek, de szoros kapcsolatban állnak a jogegyenlőséggel, törvény előtti egyenlőséggel is. A megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban ugyanis a jogbiztonság az, ami sérelmet szenved.11 A tisztességes eljáráshoz való jog (vagy másként a tisztességes eljárás követelménye) az Alkotmányban explicit módon ugyan nem nevesített, de az alkotmánybírósági gyakorlatban az 57. § (1) bekezdésben foglalt független és pártatlan bírósághoz való jog, illetve a 2. § (1) bekezdésből eredő eljárási garanciák védelmének egymásra vonatkoztatásából tartalmilag levezetett alkotmányos alapjog.12 A tisztességes eljárás követelménye olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni.
2. Az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogainak tiszteletben tartását és védelmét az Alkotmány 8. § (1) bekezdése deklarálja. Az állam intézményvédelmi kötelezettsége, magában foglalja azt is, hogy gondoskodnia kell az érvényesülésükhöz szükséges feltételekről.13 A gyermekek esetében – akik életkoruknál fogva nem, vagy csak korlátozottan képesek jogaik védelmére – az államot ezen „aktív jogvédelmi” kötelezettség teljesítése fokozott felelősséggel terheli. A hivatkozott alapvető jogvédelmi kötelezettségen túl az Alaptörvény rögzíti a gyermeknek a család, az állam és a társadalom részéről megillető megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéshez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz való jogát is. A gyermek nevelése, fejlődésének biztosítása elsődlegesen a szülők felelőssége és kötelezettsége, a gyermeki jogok biztosítása és előmozdítása érdekében azonban az államnak és a társadalomnak a szülők részére megfelelő segítséget kell nyújtania. Az állam alatt nem pusztán a Magyar Államot, mint jogi személyt kell jelen esetben érteni, hanem – a különböző jogszabályokban meghatározott feladat- és hatáskörében eljárva – valamennyi, állami- és önkormányzati szervet is. E kötelezettség értelemszerűen jogalkotási feladatot is jelent, melynek megfelelően a Gyvt. kialakította a gyermekek védelmét ellátni hivatott intézményrendszer legjelentősebb elemeit, és ezen túl több jogszabály telepít kifejezetten feladatokat a gyermek és jogai védelme érdekében különféle állami és önkormányzati szervekhez.
3. Az alaptörvény 67. § (1) bekezdése a gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz való jogát deklarálja, e szerint „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.” 
Amint azt az Alkotmánybíróság a több határozatában kifejtette „A gyermek ember, akit minden olyan alkotmányos alapvető jog megillet mint mindenki mást, de ahhoz, hogy a jogok teljességével képes legyen élni biztosítani kell számára az életkorának megfelelő minden feltételt a felnőtté válásához. Ezért az Alkotmány 67. § (1) bekezdése a gyermek alapvető jogairól szól, egyidejűleg a család (szülők) az állam és a társadalom kötelezettségét megszabva. A testület arra is rámutatott, hogy a felhívott alapjog és az Alkotmány 16. §-a (az ifjúság érdekeinek védelme) együttesen értelmezendő, amiből az következik, hogy a gyermekről való gondoskodás komplex feladat14.
A gyermek, mint az alapjogok alanya oldalán az életkorból adódó hátrányokat az állam oldaláról az az intézményvédelmi kötelezettség egyenlíti ki, hogy az államnak aktívan kell cselekednie a gyermekek alapvető jogainak előmozdítása, érvényesülése és védelme érdekében. Ezt az alaptételt megtaláljuk a Gyermekjogi Egyezménynek a preambulumában is, amely rögzíti, hogy a gyermeknek, figyelemmel fizikai és szellemi érettségének hiányára, különös védelemre és gondozásra van szüksége, nevezetesen megfelelő jogi védelemre, születése előtt és születése után egyaránt. E célt szolgálja az Alkotmány 67. § (1) bekezdése.
4. Az Alkotmánybíróság több alkalommal értelmezte az Alkotmánynak a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való joggal kapcsolatos rendelkezését. A testület határozatában15 kifejtette, hogy az Alkotmány 70/D. §-a „nemcsak a betegellátáshoz kapcsolódó, törvényben meghatározandó egészségügyi szolgáltatások igénybevételére jogosít, hanem magában foglalja mindazoknak az emberi egészség kialakulását és megőrzését célzó állami intézkedéseknek az igénylését is, amelyek az egészséges életvitellel összefüggő neveléssel, felvilágosítással, államilag szervezett testedzéssel, munkavédelemmel, természetvédelemmel, köztisztasággal, környezetvédelemmel és a betegség megelőzését szolgáló nagyszámú egészségvédelmi szolgáltatásokkal kapcsolatosak”.
Az Alkotmánybíróság a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog, és a szociális biztonsághoz való jog tekintetében az Alkotmány rendelkezéseit16 úgy értelmezte, hogy e jogok annyiban hasonlítanak egymásra, amennyiben ezek nem az Alkotmányból közvetlenül levezethető alanyi alapjogként, hanem állami kötelezettségvállalásként, államcélként értelmezhetőek. Ezen alkotmányos kötelezettségeit az állam úgy teljesíti, hogy megteremti a megfelelő gazdasági és jogi környezetet az egészségügyi intézmények létesítéséhez, az orvosi ellátás, a társadalombiztosítási ellátások, valamint a szociális ellátások és támogatások rendszereinek megszervezéséhez.
Az említett alapjogok érvényesüléséhez tehát elengedhetetlen, hogy az állam által kialakított jogi háttér elemei, a jogszabályok rendelkezései a jogalkalmazás, azaz az ellátások igénybevétele során maradéktalanul érvényesüljenek.17

III. A megállapított tények, adatok, a helyszíni vizsgálatok tapasztalatai
1) Közép-magyarországi régió (Budapest és Pest megye)
A régióban az adatszolgáltatás idején 273 fő 0-3 éves gyermekről gondoskodott a gyermekvédelmi szakellátás. Nevelőszülőnél 171-en (63 %), gyermekotthonban 102-en (37 %) éltek.
A fővárosban szakellátásba vett 137 gyermek közül 42 fő (31 %) részesül nevelőszülői ellátásban, gyermekotthonban nevelkedik 95 fő (69 %). A nevelőszülőkhöz helyezett gyermekek mindegyike egészséges, a gyermekotthonokban 15 fő tartós beteg és/vagy fogyatékkal élő kisgyermeket gondoznak.
Pest megye önkormányzata nem tart fent a vizsgált korosztályt gondozó gyermekotthont, hanem ellátási szerződést kötött a Pikler Emmi Gyermekotthonnal, így a megyei illetékességű gyermekek ebbe az intézménybe helyezhetők. A nevelőszülők által nevelt 129 gyermek egészséges, a hét intézményben élő közül négyen tartós betegek és/vagy fogyatékkal élők.
A régió ellenőrzési anyagai több intézménynél rögzítik, hogy a kisgyermekek többsége a szülők lakhatási gondjai (hajléktalanság), és/vagy súlyos anyagi problémák miatt került szakellátásba.
A helyszíni vizsgálattal érintett intézmény: Nemzetközi Pikler Közalapítvány Pikler Intézet (1022 Budapest, Lóczy u. 3.)
A vizsgálat időpontja: 2010. április 20.
Az intézményt – 10 éves gyermekorvosi tevékenység után – 1946-ban alapította névadója Pikler Emmi egy villaépületben. Az intézet 1961-ben Módszertani Csecsemőotthon, 1964-ben az Egészségügyi Minisztérium Csecsemő-és Kisgyermek-gondozási és Nevelési Módszertani Intézete lett. 1970-ben a minisztérium megbízta az intézetet a magyarországi csecsemőotthonok szakmai felügyeletével. Az intézet 1986-ban vette fel Pikler Emmi nevét, 1998-tól pedig a Kormány által alapított Nemzetközi Pikler Emmi Közalapítvány működteti18. A Közalapítvány 2006-tól alapítványi bölcsödét is működtet. 
a/ Személyi és tárgyi feltételek:
A gyermekvédelmi gondoskodásban élők az épület első emeletén egy 5 és egy 7 fős csoportban kaptak helyet. A szobák mérete kicsi, az NM rendelet minimumfeltételei nem érvényesülnek, berendezése zsúfolt, nem korszerű, a gyermekek egy helyiségben töltik egész napjukat, majd az éjszakát. A játékok, fejlesztőeszközök, a kisgyermekek életkorának megfelelő típusúak (un. nagymozgásos játékok), mennyiség és minőség tekintetében nem megfelelőek. A kisebb gyermekek szobája rideg, barátságtalan. A lakószobákhoz csatlakozik a pelenkázó, öltöztető és fürdőhelyiség. A nevelői-gondozói szoba a gyermekek szobáitól kicsit távolabb helyezkedik el, így a csoportszobákra nincs rálátás. Ezzel egy szinten van egy kis kapcsolattartó szoba és egy iroda is.
A nagyobb gyermekek külön szobában étkeznek, itt ágyakat is elhelyeztek. A szobától elválasztva, de vele egy légtérben van WC és fürdető is. Ebből a helyiségből nyílik a nagyméretű terasz, ahol délutánonként a kicsiket altatják. A második szinten vannak az irodák és egy tárgyaló helység is. Az épület nem akadálymentes. Összességében a villaépület adottságai nem alkalmasak kisgyermekek nevelésére, gyermekvédelmi szakellátásra.
A szociális és gyámhivatal 2009 áprilisában végzett ellenőrzése idején nem volt betöltve a pszichológus és a tejkonyha vezető álláshely, a gondozónők szakképzettsége sem volt teljes körű. A vizsgálat idején tejkonyha-vezetői és a pszichológusi státusz továbbra sem volt betöltve (bár az igazgatónak pszichológus végzettsége van), és nem volt gazdasági nővér sem. Két részmunkaidős gyógypedagógus dolgozik az otthonban, akik a fejlesztőpedagógusi feladatokat is ellátják. A családgondozót teljes munkaidőben foglalkoztatják. A 9 gondozónő közül csak 6 fő rendelkezett szakképesítéssel, akik közül van, aki nagyon hosszú ideje dolgozik az intézetben. Az új belépők között azonban nagy a fluktuáció, ennek okát az igazgatóhelyettes az alacsony keresetek mellett az egyre több sérült gyermek gondozásában is látja. 

b/A gyermekek szakellátásban való helyzete:
A helyszíni vizsgálatot megelőző adatszolgáltatáskor 7 gyermek élt a gyermekotthonban, mindannyian Pest megyei beutaltak. Hatan átmeneti neveltek, közülük egy down szindrómával született kislány ez év márciusában került az intézménybe, mert születését követően hagyták a kórházban. 
A gyermekek közül hárman egészségesek. Egyiküket szülői bántalmazás gyanúja miatt emelték ki a családból, 2009 decembere óta átmeneti nevelt. Az anya a 2009. áprilisi adatszolgáltatásig mindössze egyszer látogatta.
A másik egészséges gyermek felvételére 2008 októberében került sor. Idősebb, fejlődési rendellenességgel született testvére 2008 februárjától él a gyermekotthonban, vele gyógypedagógus foglalkozik. A szülők mentális állapotuk miatt nem alkalmasak gyermekeik nevelésére, az anya gondnokság alá helyezése folyamatban van. Az apa súlyosan bántalmazta az anyát. Az édesanya hetente 3-4, az apa havonta 2-3 alkalommal látogatja a gyermekeket. A testvérek közös nevelőszülőhöz helyezése a múlt év nyarán a nevelőszülő visszalépése miatt hiúsult meg. Az átmeneti nevelésbe vétel felülvizsgálata 2010 júniusában esedékes, a testvérek nevelőszülőhöz helyezése várható.
A 2008 októbere óta gondozott gyermek anyaotthonból került az intézménybe. A kisfiút hajléktalan édesanyja nem gondozta, ezzel fejlődését veszélyeztette. Ő az előzőekben említett testvérpár unokatestvére. Az anya hetente 3-4-szer látogatja, az apa egyszer kereste fel. A kisfiú hallókészüléket és gyógycipőt hord, gyógypedagógus és gyógytornász foglalkozik vele. Az anya életkörülményei nem változtak. A gyermek nevelőszülőhöz helyezését a múlt év nyarára tervezték. Az intézmény igazgatóhelyettese a helyszíni vizsgálat során elmondta, hogy a tervek szerint a testvérpárt és unokatestvérüket egy nevelőszülőhöz helyezték volna. A nevelőszülő azonban a családi előzmények, kapcsolatok ismeretében – még a gyermekek megismerése előtt – visszalépett.
A harmadik egészséges gyermeket 2009 novemberében vették fel, testvére is az otthonban él, a beutalás indoka a szülők gyermekeiket veszélyeztető életvitele volt. A szülők kezdetben 1-2 naponta, a vizsgálat idején heti gyakorisággal látogatták. Az otthon 2010 márciusában javasolta a testvérek közös nevelőszülőhöz helyezését.
A cselekvőképességet kizáró gondnokság alatt álló, hajléktalan anya újszülöttjét 2008 júliusában utalták be. A kezdetben jól fejlődő kislányról utóbb derült ki, hogy daganatos betegségben szenved. Az elmúlt év őszén műtötték, 1 évig havi gyakorisággal kell kontrollvizsgálatra vinni. A szülők az elmúlt év októberéig naponta látogatták, ezt követően havi 2-3 alkalommal, december közepe óta azonban személyes kapcsolatuk nincs a gyermekkel, telefonon kétszer érdeklődtek felőle. Ha a kontrollvizsgálatokat követően a szülők életkörülményei nem változnak, akkor a gyermek nevelőszülőhöz helyezése várható.
Az intézményben a helyszíni bejáráskor már 8 gyermeket gondoztak, mivel előző nap a ceglédi kórházból került hozzájuk egy súlyos bőrbetegséggel született csecsemő.
A vizsgálat idején nem gondoztak olyan gyermeket, akit édesanyja szoptatott, bár korábban volt erre példa, és lehetőség most is van erre. Anyatejet a csecsemő 8 hónapos koráig igényelhet az intézmény.
Különös nehézséget jelent, hogy az egy évesnél fiatalabb, intenzív egészségügyi ellátást igénylő csecsemőket (pl. csak szondával táplálható, súlyos fejlődési rendellenességgel születetteket) a volt egészségügyi gyermekotthonok a gyermek első életévének betöltése után veszik át. Egy éves korukig ezek a gyerekek nem maradhatnak kórházban sem, ugyanakkor a súlyosan beteg, folyamatos kórházi ápolást igénylő gyermekek speciális egészségügyi ellátása intézményi szinten nem megoldott. Az igazgatóhelyettes álláspontja szerint emiatt a csoportban nevelkedő egészséges, vagy fogyatékkal élő, de jól integrálható gyermekekre a gondozóknak nem, vagy jóval kevesebb ideje marad. A szakmai programban ugyanakkor a tartósan beteg és/vagy fogyatékossággal élő gyermekek gondozása, nevelése, fejlesztésük módja csak említés szinten szerepel. Nincs az országban olyan egészségügyi vagy gyermekintézmény, amelyik a súlyos fejlődési rendellenességgel született csecsemők gyermekvédelmi szakellátásáról gondoskodna. 

c/ A gyermekek gondozása:
A gyermekek étkeztetése, ruházattal való és egészségügyi ellátása biztosított.
Minden gyermeknek személyes gondozója van, akik a kicsiknek mindig elmondják, mi fog történni velük. Ugyanabban a sorrendben etetik őket, amit néhány hónapos korukra megtanulnak, „nem sírnak, amikor a másik gyermek eszik”. A gyermekeknek van saját játékuk és felsőruházatuk, a gondozónő öltöztetéskor már néhány hónapos korban két ruhát mutat, amiből szemkontaktussal, vagy rámutatással választanak. A kórházi ellátásban részesülőket személyes gondozójuk rendszeresen látogatja.
A születésnapokat megünneplik, a nagyobb gyermekek a gondozónővel mennek el ajándékot venni, az ünnepelt a többieket is „meglepi” valami kis ajándékkal, a születésnapi tortát a konyán készítik. Minden gyermekről készül fényképalbum, havonként a gondozónő fejlődési naplót, az orvos dekurzus füzetet vezet. Ha a gyermek kikerül az intézményből (hazagondozzák, örökbefogadják, nevelőszülőhöz helyezik) a pedagógus az előző dokumentumokon alapuló összegzést készít. A fényképalbumot és az előzőekben említett dokumentumokat a gyermek „viszi magával”.

d/ Kapcsolattartás, érdekvédelem:
A gyermek felvételét követően az intézmény a szülőt írásban értesíti a gondozási hely címéről, telefoni elérhetőségéről, a megközelítés módjáról. 
A kapcsolattartásra, ha egy időben több gyermeket is látogat a szülő az étkezőben van lehetőség, akik jó időben a nagy alapterületű kertbe is kivihetik a kicsiket, vagy a környéken sétálhatnak velük. A gyermekek időszakos – az elvitel jogát magában foglaló – kapcsolattartását a gyámhivatal többnyire a szülők lakáskörülményei, mentális és pszichés állapota, továbbá a gyermekek életkora miatt nem szabályozza. Van olyan szülő, akinek lakóhelye Pest megyében van, de Zalaegerszegen él, az intézményben arra nincs lehetőség, hogy a távolabbról érkező szülőknek az intézmény éjszakai szállást biztosítson.
A gyermekotthon családgondozója a lakóhely szerint illetékes gyermekjóléti szolgálat családgondozójával elsősorban telefonon tart kapcsolatot, kölcsönösen tájékoztatják egymást, előfordul, hogy együtt keresik fel a családot.
A gyámi-gondozói tanácsadók rendszeresen járnak az intézménybe. A gyermekjogi képviselők az elhelyezési, felülvizsgálati tárgyaláson megjelennek, az otthonban személyes látogatást az elmúlt egy évben nem tettek. A gyermekjogi képviselők elérhetőségét az intézményben nem volt kifüggesztve. Az intézmény házirendje hiányos – többek között – nem tartalmazza a gyermekek jogait, a kapcsolattartás szabályait, a látogatások konkrét idejét.

e/ A nevelőszülői gondoskodás:
Az igazgatóhelyettes a nevelőszülői kihelyezés akadályát általánosságban is abban látja, hogy képzésük során – elsősorban a hagyományos – nevelőszülőket nem készítik fel a koruk miatt különleges ellátást igénylő gyermekek nevelésére, gondozására, fogyatékkal élő, vagy tartós beteg gyermek gondozásáról pedig egyáltalán nem szereznek ismereteket19.
További problémaként merült fel, hogy a nevelőszülőhöz való elhelyezéskor megvalósul-e a gyermek hazagondozása, ugyanis ha a gyermek nevelőszülőnél él, akkor az intézményben biztosított napi (több esetben személyes) kapcsolattartás lehetősége megszűnik a vér szerinti családjával. Az intézmény általában azt kéri, hogy a gyermek és a szülő közötti napi kapcsolat fennállásáig a gyermeket ne adják nevelőszülőhöz. A gyámhatóság képviselőjének álláspontja szerint a két hétnél gyakoribb találkozás biztosítása a nevelőszülőtől nem várható el. 

f/ A gyermekek gondozási helyével összefüggésben felmerült egyéb kérdések:
Az igazgatóhelyettes véleménye szerint, növekszik a család anyagi és lakáskörülményei miatt beutalt gyermekek száma,20 külön kiemelte a hajléktalan lét hatását a gyermekek számának növekedésére. Jelezte, hogy hibás lépésnek tartja az un. „hetes otthonok” megszüntetését. Elmondta, azt is, hogy jelenleg is ellátnak olyan testvéreket, akik szülei még segítséggel sem voltak képesek gyermekeiket gondozni, így hazakerülésük után ismételten szükségessé vált a családból való kiemelésük.

2) Közép-dunántúli régió (Fejér, Komárom-Esztergom és Veszprém megye)
Az adatszolgáltatáskor a régióban 139 fő 0-3 éves korú gyermek [111 fő (80 %), nevelőszülőnél, 28 fő (20 %) gyermekotthonban] nevelkedett szakellátásban.
Fejér megyében 63 kisgyermekből 9-en (14 %) élnek gyermekotthonban, közülük öten tartós betegek. A nevelőszülők 54 gyermeket (86 %) gondoznak, közülük hatan tartós betegek és/vagy fogyatékkal élnek.
Komárom-Esztergom megyében 39 fő 0-3 éves gyermeket vettek szakellátásba, 11-en (28%) gyermekotthonban élnek, közülük ketten tartós betegek. A nevelőszülőnél élő 28 gyermek (72 %) mindegyike egészséges. 
Veszprém megyében 37 szakellátott kisgyermek van, nyolcan gyermekotthonban (22 %) élnek, egy közülük tartós beteg. Nevelőszülői gondozásban 29 fő (78 %-a) részesül, közülük egy tartós beteg.

A helyszíni vizsgálattal érintett intézmény: Veszprém Megyei Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálat Gyermekotthona (8200 Veszprém, Tüzér u. 44.)
A vizsgálat időpontja: 2010. május 6.
A város külterületén elhelyezkedő 0-3 éves gyermekeket és a gyermekvédelmi gondoskodásban élő fiatalkorú, illetve utógondozott anyát és gyermeket együttesen ellátó otthon EU-s pályázati támogatásból 2009-ben épült, a városközpontból 20-30 percenként induló busszal közelíthető meg. Az intézmény 2010 februárjától a gyermekvédelmi központ szakmai egységeként működik.
Az integráció előtt a fenntartó megyei önkormányzat a Gyvt. 121. §-ában foglaltaknak megfelelően kikérte a szociális és gyámhivatal véleményét, továbbá az SZMI-t is bevonta az értékelésbe. Az SZMI szakvéleménye szerint az integráció csupán gazdasági okokra vezethető vissza, szakmai megalapozottsága nem megfelelő. A szakvélemény felhívta a figyelmet arra, hogy a gyermekvédelmi szakellátó rendszer átalakításakor az alapvető szempont nem a költségvetési támogatás és kiadások közötti hiány további megakadályozása, hanem a szakellátásban nevelkedő gyermekek és fiatal felnőttek szükségleteinek maradéktalan, minőségi színvonalú kielégítése kell, hogy legyen. A szociális és gyámhivatal a gyermekek állandósághoz és biztonsághoz fűződő joga érvényesülésének jelentőségét hangsúlyozta. Az átalakítás a szakmai szempontok figyelmen kívül hagyásával történt. 
a/ Személyi és tárgyi feltételek:
A fejlesztőpedagógus főállású, a pszichológust megbízási szerződéssel alkalmazzák, aki heti öt órát tölt az intézményben és a munkatársakkal is foglalkozik. A pszichológus által tartott szupervízión öt gondozónő vett részt, a szakmai program azonban nem tartalmazza a dolgozók szupervíziójával kapcsolatos tevékenységet, elképzeléseket. 
A szakdolgozói létszám az NM rendeletnek megfelelő, egy gondozónőnek nincs szakirányú végzettsége, ő nyugdíj előtt áll, ezért a képesítési előírások teljesítése alól felmentést kapott. Minden gyermeknek van személyes gondozónője. A gyermekotthon továbbra is alkalmaz helyettes gyermekfelügyelőt. Az elmúlt évben az intézményben nem volt fluktuáció.
Az épület előtere viszonylag nagy alapterületű, itt tudják tárolni a gyermekek ruháit. A 8 fős csoportot egy helyiségben helyezték el, ebben a szobában alszanak és itt alakították ki a játszóhelyüket is. Innen nyílik a gondozónő szobája és a gyermekek fürdőszobája. A fürdőhelyiség nagyon kicsi, ablaka nem a gyermekek szobájára néz, így a fürdetést végző gondozónő nem lát rá a csoportszobára.
Az épületben található még a kisméretű tejkonyha, az irodahelyiség, a kapcsolattartó és a fejlesztő szoba, valamennyi helyiség meglehetősen kis alapterületű. A kapcsolattartó szobában két gyermek(rácsos)ágyat helyeztek el, ezen kívül egy gyermekasztal és két kisszék van benne. Hiányoznak azok a berendezési és felszerelési tárgyak, amelyek a szülő-gyermek találkozását bensőségessé tehetnék. A fejlesztő szoba barátságos és jól felszerelt, mérete miatt azonban a nagymozgásokat fejlesztő tevékenységre nem alkalmas.
A teraszon lehet a kicsiket altatni. A szociális és gyámhivatal elmúlt évi ellenőrzési anyagában felhívta a figyelmet arra, hogy a hiányzó korlát miatt a terasz használata a kisgyermekekre balesetveszélyes. A figyelemfelhívást követően a korlát elkészült.
A gyermekotthonban 8 fős, kora miatt különleges szükségletű gyermek alkot egy csoportot, a fennmaradó négy férőhelyen a gyermekvédelmi gondoskodásban részesülő anyákat és gyermekeiket helyezték el.
Az anyák szobái tágasak, barátságosan berendezettek, a két szobához csatlakozik egy fürdőszoba és egy konyha, ahol akár főzhetnek is. A fürdőben lehetőség van arra, hogy a fiatal anyák saját és gyermekeik ruháit kimossák.
b/A gyermekek szakellátásban való helyzete:
Az intézmény átadása óta 32 gyermeket gondoztak, egy gyermek átlagosan 2-3 hónapot tölt a gyermekotthonban. Hazagondozás csekély számban fordul elő, a gyermekek többnyire nevelőszülőhöz kerülnek, vagy örökbeadják őket.
A helyszíni vizsgálat idején a 8 fős csoport teljes létszámmal működött, egy kisgyermek volt kórházban. Az anya-gyermek férőhelyen két átmeneti gyermekvédelmi gondoskodásban lévő (16 éves, illetve a 18 életévét 2010. nyarán betöltő) anya lakott egy 3, illetve 8 hónapos kisgyermekkel. Mindkét anya magántanuló, gyermekeik elfogadásához, az anyaszerep tanulásához a fejlesztőpedagógus van segítségükre, a csecsemő ápolási és gondozási feladatok elsajátításához a gondozónőktől kapnak tanácsot. A nagykorúsághoz közel álló anya és gyermeke sorsa előreláthatólag rendeződik, az apához költöznek.
A csoportban két 3 évnél idősebb kisgyermeket helyeztek el, amit kisebb testvéreikkel való közös gondozásuk indokolt. Minden gyermek ideiglenes hatályú beutalt, közülük hetet ez év áprilisában, egy kislányt május elején vettek fel. Róla és egy kisfiúról szüleik lemondtak, a közeljövőben örökbeadhatók lesznek. Az ideiglenes hatályú elhelyezett gyermekek kapcsolattartását a gyámhivatal nem szabályozta. Egy gyermeket látogat rendszeresen az édesapja, a többiekről az anyák telefonon érdeklődtek. A tapasztalatok szerint a szülők heti gyakorisággal, olykor kéthetente, vagy még ritkábban látogatnak. Napi kapcsolattartásra is van lehetőség, azonban mindez idáig a szülők ezt nem kérték, olyan gyermeket sem vettek fel, akit szoptatott az édesanyja.
c/ A gyermekek gondozása:
A gyermekek étkeztetése, ruházattal való és egészségügyi ellátása biztosított, őket személyes gondozójuk látja el. A felnőtteknek és a nagyobb gyermekeknek a szomszédos iskolából hozzák az ételt, a kicsik tápszerét a tejkonyhában készítik. 
Az intézményben töltött rövid időre tekintettel ritkán kerül sor közös ünneplésre, fényképkészítésére.
A gyermekotthonba többnyire egészséges gyermekeket helyeznek, de a vizsgálat idején egy down szindrómás kisgyermek bélrendszeri problémája miatt kórházban volt. A jogelőd intézményben volt példa arra, hogy 5 évesen sikerült tartós beteg gyermeket egészségügyi gyermekotthonba helyezni.
d/ Kapcsolattartás, érdekvédelem
A családgondozó Pápáról jár át Veszprémbe, több szakmai egységet lát el, a szakember a beutalt gyermekek családját és az alapellátás családgondozóját két hónapon belül felkeresi. A szakmai vezető elmondása szerint kapcsolatuk nem zökkenőmentes az alapellátás családgondozóival, de előfordul, hogy közösen látogatják meg a vér szerinti családot. 
Az anyás szobákban élő kisgyermekeket az apák rendszeresen látogatják, az egyik kisfiúnál az anyai nagyszülő is él kapcsolattartási jogával.
A gyámi-gondozói tanácsadó havonta, a gyermekjogi képviselő ez idáig egyszer, a helyszíni vizsgálatot megelőző napokban kereste fel az intézményt, részéről sem megkeresés sem észrevétel nem érkezett. 
e/A nevelőszülői gondoskodás:
A nevelőszülőhöz helyezett gyermekek kapcsolattartását általában kéthetente, vagy még ritkábban szabályozzák a gyámhivatalok. A kapcsolattartás helyszíne többnyire a gyermekvédelmi központ területi irodája. 
A szociális és gyámhivatal ez évi ellenőrzési vizsgálata szerint Veszprém megyében 302 gyermek nevelkedik nevelőszülőnél, mindössze 14-et látogathatnak gondozási helyükön szüleik, azonban egyikük sem 3 év alatti. A vizsgálaton részvevő szakemberek hangsúlyozták, hogy a nevelőszülőknél élő gyermekek kapcsolattartásának szabályozásánál inkább a nevelőszülő kényelme, mint a gyermek érdeke kerül előtérbe, több ízben még a szakértői bizottságot is meg kell győzni a kapcsolattartás jelentőségéről. A gyermek elhelyezési tárgyalásán kiemelt fontossága lenne az egyénre szabott, a gyermek érdekét szolgáló, a szülő valós helyzetéhez (tényleges tartózkodási helyéhez, munkavégzéséhez, anyagi lehetőségeihez) igazított javaslatoknak. 
f/A gyermekek gondozási helyével összefüggésben felmerült egyéb kérdések:
A szociális és gyámhivatal vezetője tájékoztatott arról, hogy a kapcsolattartás és a gyermekek hazagondozása érdekében a gyermekvédelmi szakértői bizottság, a nevelőszülői hálózat működtetője és a módszertani gyermekjóléti szolgálat, továbbá a hatóságok között egyeztető tanácskozást kezdeményeztek. A projektmódszer lényege, hogy a résztvevők a felmerülő problémák, eredmények, hiányosságok és erősségek elemzésével és értékelésével közös, a gyermekek legjobb érdekét szolgáló megoldást találjanak.

3) Nyugat-dunántúli régió (Győr-Moson-Sopron, Vas és Zala megye)
A régióban 124 fő 0-3 éves korú gyermek [55 fő (44 %), nevelőszülőnél 69 fő (56 %) gyermekotthonban] nevelkedett szakellátásban.
A Győr-Moson Sopron megyében szakellátásba vett gyermekek közül 19-en (50 %) élnek gyermekotthonban, közülük hárman tartós betegek, és/vagy fogyatékkal élnek. A nevelőszülők ugyancsak 19 (50 %) gyermeket gondoznak, fogyatékkal élő, tartós beteg közülük négy fő.
Vas megyében 18 gyermek (53 %) gyermekotthonban, 16 pedig (47 %) nevelőszülőknél nevelkedik. A gyermekotthonban élők közül hárman, a nevelőszülők gondozásában állók közül négyen tartós betegek, és/vagy fogyatékkal élők.
Zala megye adatai alapján a szakellátásba vett 0-3 éves 52 gyermekből 32 (62 %) gyermekotthonban, 20 fő pedig (38,%) nevelőszülőknél él. A gyermekintézményben élők közül öten, nevelőszülőknél nevelkedők közül négyen fogyatékkal élnek és/vagy a tartós betegek.
A helyszíni vizsgálattal érintett intézmény: Ernuszt Kelemen Gyermekvédelmi Intézmény 2. sz. Gyermekotthoni Egysége (9721 Gencsapáti. Alkotmány u. 19.)
A vizsgálat időpontja: 2010. május 25.
A megyei önkormányzat által fenntartott 0-3 éves gyermekeket és a gyermekvédelmi gondoskodásban élő fiatalkorú, illetve utógondozott anyát és gyermeket együttesen ellátó gyermekvédelmi intézmény Gencsapáti Község észak-nyugati területén, az apáti falurészen helyezkedik el, 9 km-re Kőszegtől és Szombathelytől. A községben az Apponyi kastélyban 1957 júliusa óta működik nevelőotthon, majd gyermekotthon. 2004-ben a kastélyt megvásároló magánszemély – telekcsereként – lakásotthonokat építtetett a gyermekotthon kiváltására. A gyermekintézmény jelenleg két telephelyen Gencsapáti-Felsőn és Gencsapáti- Alsón működik. Szombathelyről és Kőszegről óránként induló vonat a község mindkét állomásán megáll, a település helyközi buszjárattal is megközelíthető.
a/ Személyi és tárgyi feltételek:
A szociális és gyámhivatal 2009 márciusában végzett ellenőrzése szerint szükséges ½ állású családgondozó, a gyermekvédelmi ügyintéző, és a pszichológus alkalmazása. Az intézményben 2010. február 1-jétől két gondozónőt napi hat órában foglalkoztatnak, pszichológus továbbra sincs. Az egyik lakásotthon vezetője a szociális tárca támogatásával ez év februárjában pszichológus végzettséget szerzett, az intézménnyel tanulmányi szerződése van, azonban végzettségének megfelelő foglalkoztatásáról nem született döntés. A szociális és gyámhivatal 2010. április 16-án kelt ellenőrzési jegyzőkönyve összegző megállapítása szerint „… a személyi feltételek nem felelnek meg a vonatkozó jogszabályi előírásoknak. A 6 órás foglalkoztatás bevezetése hátrányosan érinti nemcsak a kisgyermekeket, de az alkalmazottakat is. Gyakran túlmunkára kényszerülnek, amiért juttatást nem tud adni a munkáltató, viszont elrendelése (betegség, szabadságolások idején) a gyermekek folyamatos ellátása miatt elengedhetetlen.”
Az otthonnak van családgondozója, aki egyben a gyermekvédelmi szakértő bizottság tagja. Ugyanakkor a szociális és gyámhivatal legutóbbi ellenőrzési anyagában, sem a különleges gyermekotthon Szervezeti és Működési Szabályzatában (SZMSZ) nincs feltűntetve a családgondozói státusz és annak feladatai sem. Az SZMSZ nem szól a gyermekvédelmi ügyintéző és a pszichológus feladatairól sem.
A kisgyermekeket ellátó lakásotthonban van tejkonyha, konyha. A betegeknek van elkülönítő szobája, ahol egyidejűleg 2-3 gyermeket tudnak elhelyezni, de innen nyílik a személyzeti mellékhelyiség is. Kialakítottak orvosi szobát, ahol a község gyermekorvosa megbízási szerződéssel napi egy órában dolgozik és berendeztek egy Só-terápiás szobát is.
A fejlesztőszoba kicsi, mozgásfejlesztő eszközökkel, játékokkal felszerelt, nagyobb mozgásokra azonban mérete miatt alkalmatlan.
A kapcsolattartó szoba ugyancsak kisméretű, mindössze két asztal, néhány szék és gyermekjáték van benne, minden intimitást nélkülöz. Nehezen képzelhető el, hogy ilyen körülmények között a szülők bensőséges kapcsolatot tudnának teremteni gyermekeikkel.
Az épületben van mosókonyha, raktár és irodahelyiség. A ház teraszát átlátszó műanyag tetővel fedték le, nyáron meleg, altatására, játszásra alkalmatlan. Az udvar kicsi, a nagyobb gyermek mozgásigényét nem elégíti ki, a község külterületén található intézmény közelében nincs olyan játszótér ahová a kisgyermekeket el lehetne vinni.
A kicsiket 2x8 fős csoportszobában helyezték el, külön játszóhelyiség nincs, a fürdőszoba a csoportszobából nyílik. A szobák zsúfoltak, a körülmények – az új építés és felszerelés ellenére – a Gyvt. hatálybalépése előtti „csecsemőotthonokra” emlékeztetnek.
Az anyás részleg az épület hátsó részében található. A két szobához tartozik egy gyermek és egy felnőtt fürdőszoba, egy felszerelt konyha.
b/ A gyermekek szakellátásban való helyzete:
A szakellátásba kerülések oka az esetek 90%-ában a szülők életvezetési problémája, a gyermekeiket elhanyagoló magatartása. Vas megyében nem jellemző, hogy gyermeket a család anyagi okokra visszavezethető működési zavarai miatt kellene szakellátásba venni.
A 16 férőhely feltöltött volt, a gyermek közül mindössze ketten voltak ideiglenes hatályú beutaltak. Egyikük ez év januárjában született, az anya elhanyagoló magatartása miatt, a kórházból került a szakellátó rendszerbe. Az apa börtönbüntetését tölti, az anya rendszertelenül látogatja. A tervek szerint a kislányt lakásotthonban nevelkedő testvérei mellé helyezik.
A második életévében járó kisgyermeket a szülők lakhatási problémája miatt vették fel ez év februárjában. Kéthetente telefonon érdeklődtek felőle, a helyszíni vizsgálat idejére már nevelőszülőhöz helyezték.
Az országos örökbefogadási várólistán szereplő, tartós nevelésben lévő kislány több mint két éve, két hónapos korától él az intézményben. Agykárosodással született, hazai örökbefogadót ez idáig nem találtak számára.
A 2009 nyarán született átmeneti nevelt kisfiú utógondozott édesanyjával él a gyermekotthonban, hazagondozása az anyával együtt várható. A helyszíni vizsgálatkor a másik anyás férőhelyre egy ugyancsak utógondozott anyát helyeztek kislányával. A kicsik családi jogállása teljes hatályú apai elismerő nyilatkozattal rendezett. Az egyik anya a szüleihez viszi haza gyermekét, az apával többnyire ott találkoznak, a másik apa látogatja gyermekét. A további 12 átmeneti nevelésbe vett gyermek közül mindössze egyet gondoznak ez év februárja óta. Kapcsolattartása rendszertelen, testvérei lakásotthonban élnek. 
Hat kisgyermek egy évnél régebben, hárman másfél évnél hosszabb ideje, ketten több mint két éve élnek a gyermekotthonban. Az adatszolgáltatás szerint hat gyermeket látogatnak rendszeresen, hármuknál prognosztizálható a hazakerülés.
Egy értelmi fogyatékos kisgyermeket ritkán látogatnak, telefonon gyakran érdeklődnek felőle, ő harmadik életévének betöltése után fogyatékosokat ellátó intézménybe kerül. A megyében két helyen (Szombathelyen és Rum községben) van lehetőség fogyatékossággal élő gyermek elhelyezésére, ezen intézmények a gyermekeket 8 hónapos koruktól fogadják.
A rendszertelenül látogatott gyermekek közül többnek a testvére/testvérei már az ugyanazon a telken álló, másik lakásotthonba nevelkednek, a tervek szerint a kicsik harmadik életévük betöltése után kerülnek oda. A testvérek addig úgy tartanak kapcsolatot egymással, hogy az idősebbek átmennek a kistestvérüket gondozó lakásotthonba.
Egy, a születésétől az intézményben nevelkedő gyermek örökbefogadhatóvá nyilvánítása várható. A kisgyermekek huzamosabb, egy éven túli intézményi ellátása okának a helyi szakemberek azt tartják, hogy a szülők nevelési alkalmassága – a segítségnyújtás ellenére – többnyire nem változik, így a hazagondozás nem nagyarányú.
Kapcsolattartás hiányában, félév elteltével kezdeményezik a gyermek örökbefogadhatóvá nyilvánítását21. Az eljárások elhúzódásának legfőbb oka, hogy az eljáró gyámhivatalok az örökbefogadhatóvá nyilvánítás lehetőségével ritkán élnek, inkább pert kezdeményeznek a szülői felügyelet megvonása tárgyában.
A II. számú szakmai egységben két lakásotthon működik. Az egyik lakásotthonban 12 normál szükségletű gyermek nevelkedik, 16 férőhelyen a 0-3 éves korú gyermekek számára biztosítanak teljes körű ellátást, további négy férőhelyen (2 anya+2 gyerek) van lehetőség anya és gyermeke együttes elhelyezésére.

c/ A gyermekek gondozása:
A gyermekek étkeztetése, ruházattal való és egészségügyi ellátása biztosított. A tejkonyhában a csecsemők tápszereit tárolják, készítik, a nagyobb gyermekeknek helyben főznek.
A szakmai program Gondozás-nevelés elemei című fejezete szerint a folyamatos gondozás lényege hogy a gondozási folyamatok köré csoportosul a napirend. „A folyamatos ellátás alapszabálya, hogy a gondozónő minden gyermeket csak annyiszor veszi fel, ahányszor az ellátás szempontjából szükséges. Nem veszi fel részműveletekhez, hanem amikor felvette, elvégez vele mindent, ami akkor a gyermek számára szükséges”.
Az anyák választhatnak, hogy a közös konyhán készült ételeket fogyasztják, vagy maguk főznek. Az otthonvezető elmondása szerint a bekerülést követően az előbbit választják, később próbálkoznak a főzéssel. Az otthonvezető elmondta, hogy az anyák az anyaszerep tanulásához, háztartásvezetéshez a gondozónőktől „tanácsot kapnak, amit sok esetben nem fogadnak meg.” Az otthonvezető nem részletezte, hogy a segítségnyújtás valójában mit jelent, milyen módszerekkel valósítják meg, ugyanakkor pszichológus, továbbá a gondozónői létszám hiányában a tényleges segítségnyújtás nehezen valósulhat meg.
A gyermekről nagyobb ünnepeken készül fénykép, a fejlődési naplót havonta vezetik. Az igazgató tájékoztatása szerint a képeket CD lemezen tárolják, ezt viszi magával a gyermek.
d/ Kapcsolattartás, érdekvédelem:
Az intézményvezető elmondása szerint az alapellátás, a gyermekvédelmi szakszolgálat családgondozói között jó a kapcsolat. Az otthon családgondozója minden esetben felveszi a szülők lakóhelye szerint illetékes családgondozóval a kapcsolatot, gyakran együtt mennek családlátogatásra. 
A házirend szerint a szülők a gyermekeket szerdán délutánonként egy órányi időtartamban, szombaton és vasárnap délelőtt ugyancsak egy órára, minden hónap első vasárnapján 9-11 óra között látogathatják. Az otthonvezető – a szülő kérésére – a házirendtől eltérően is engedélyezhet kapcsolattartást. A kapcsolattartást a gyámhivatalok általában heti rendszerességgel szabályozzák, nincs olyan kisgyermek, akit hétvégeken, ünnepnapokon hazavihetnének. A házirend ugyan rögzíti, hogy a gyermekkel való kapcsolattartást a gyámhivatali határozat alapozza meg, ugyanakkor leszögezi azt is, hogy „Időszakos kapcsolattartásra, hazautazásra a Különleges Gyermekotthonban nincs lehetőség.”
A gyámi-gondozói tanácsadó félévente tesz látogatást az intézményben, a gyermekjogi képviselő a helyezési értekezleteken részt vesz, az intézményben az igazgató tudomása szerint egyszer volt.
e/ A nevelőszülői gondoskodás:
A megyében a nevelőszülő intézményének nincs hagyománya, toborzásuk nehéz, inkább idősgondozást, vagy alkalmi munkát vállalnak Ausztriában. Több, nevelőszülőnek jelentkező pedig már a kiválasztáskor alkalmatlannak bizonyul a feladatellátásra. A tájékoztatás szerint, ha a gyermek várhatóan a szakellátásban marad, a nevelőszülői kihelyezést szorgalmazzák. A nevelőszülői hálózat bővítésére a megyei önkormányzat a közelmúltban egy nagy alapterületű, ötlakásos ingatlant vásárolt, ahol nevelőcsaládokat kíván elhelyezni.

4) Dél-dunántúli régió (Baranya, Somogy Tolna megye)
Az adatszolgáltatáskor a régióban 159 gyermek nevelkedett szakellátásban [106 nevelőszülőnél (66,7%), 53 (33,3%) gyermekotthonban].
Baranya megyében 74 kisgyermek volt a szakellátórendszerben, 64 gyermek (86,5%) nevelőszülőnél, 10 (13,5%) gyermekotthonban élt. Tartós betegségük és/vagy fogyatékosságuk okán kilenc gyermeket gondoznak intézményben, nyolcan nevelőszülőknél élnek.
Somogy megyében 64 gyermek élt szakellátásban. Gyermekotthonban negyvenen (62,5%) vannak, 24 (37,5%) gyermeket nevelőszülők gondoztak. A tartós beteg és/vagy fogyatékossággal élő gyermekekről a megyében nincs adat, ugyanis a kialakult gyakorlat szerint a tartós betegség és/vagy fogyatékosság megállapításhoz szükséges vizsgálatokat a gyermek 3. életéve betöltése előtti hónapokban végzik el. A helyszínen kapott tájékoztatás szerint azt a csecsemőt, akiről születésekor megállapítható fogyatékossága ő a megyei önkormányzat fenntartásában működő barcsi Együtt Egymásért Szociális és Gyermekotthonba kerül elhelyezésre.
Tolna megyében minden gyermekotthonban lehetőség van a 0-3 éves gyermek elhelyezésére. Jellemzően a kicsiket az egyik különleges gyermekotthon 8 férőhelyes csoportjába helyezik. Az adatszolgáltatáskor a vizsgált korosztályból 21-en részesültek szakellátásban, 18-an (85,7 %) nevelőszülőnél nevelkednek, ketten gyermekotthonban (9,5%) egy kisgyermek (4,8%) pedig a szekszárdi Integrált Szociális Intézményben él. A két tartós beteg és/vagy fogyatékossággal élő gyermek (9,5 %) intézményi ellátásban részesül.

A helyszíni vizsgálattal érintett intézmény: Somogy Megyei Önkormányzat Kék Madár Gyermekotthona (7561 Nagybajom, Templom u. 1)
A vizsgálat időpontja: 2010. július 26.
A 0-3 éves gyermekeket és a gyermekvédelmi gondoskodásban élő fiatalkorú, illetve utógondozott anyát és gyermeket együttesen ellátó gyermekvédelmi intézményt a megyei önkormányzat tartja fenn. A jogelőd intézményben 1961-1997. között 70 gyermek befogadására alkalmas csecsemőotthon működött. A Gyvt. hatálybalépése után az intézmény 40 férőhelyes 0-24 éves, fogyatékossággal élő gyermekeket és utógondozott fiatalokat is ellátó gyermekotthonná alakult, azonban a fogyatékos gyerekeket ma már másik intézmény gondozza. Néhány évvel ezelőtt új igényként jelentkezett a fiatalkorú anyák és gyermekeik együttes elhelyezése.
a/ Személyi és tárgyi feltételek:
A gyermekotthon a település központjában működik, busszal jól megközelíthető. A 3 év alatti gyermekeket a földszinten helyezték el, itt található az igazgató szobája, a főzőkonyha és tejkonyha. A barátságosan berendezett látogatószobát a folyosóból választották le. A főbejárat akadálymentes, a földszinti nyílászárók újak. Az épületet nagyméretű kert veszi körül, minden csoport lekerített önálló kertrésszel rendelkezik. A terasz árnyékolható, a kisgyermekek altatására alkalmas. A fejlesztőszobában a szükséges eszközök rendelkezésre állnak, a nagymozgás fejlesztése az udvaron történik22. Irodahelyiségeket, fejlesztőszobát úgy tudtak kialakítani, hogy a csoportszobák alapterületét csökkentették, ezért a kicsik a csoportszobában alszanak, játszanak, fürdetésük is itt történik. 
A földszinten található egyik csoportszobából alakították át az anyás lakóegységet. A két „szobát” szemmagasságig érő bútorzattal választották el. Az egyikben egy utógondozott anya él súlyosan fogyatékos négy éves, és egészséges másfél éves gyermekével. A másik részen egy újszülött gyermeket és édesanyját helyezték el, továbbá a szülés előtt álló szobatársa a vizsgálat idején kórházban volt. Az anyás részleghez tartozik a nappali helyiség melegítő konyhával, fürdőszoba és WC. Az anyás részleg jelenleg nem felel meg a hatályos jogszabályban foglalt tárgyi feltételeknek, működési engedélye nincs.
Az emeleten a nagyobb gyermekek lakóegységén kívül található a tárgyaló és a 3 év alatti gyermekek foglalkoztató szobája. A gyermekotthon külön – felújításra szoruló – mosókonyhával rendelkezik.
A TIOP pályázat keretében elnyert összegből ez évben várhatóan megkezdődhet az intézmény teljes külső és belső felújítása, az anyás gondozási egység jogszabályoknak megfelelő kialakítása. Az eredeti tervek szerint a beruházás befejezésének várható időpontja 2011. február.
A személyi feltelek a NM rendeletben foglaltaknak – egy fő kivételével – megfelelnek, egy gyes-en lévő szakdolgozót helyettesítő munkatársnak nincs szakképesítése.
A korai fejlesztést az intézmény gyógypedagógusa végzi. A szerződéses gyermekorvos heti három alkalommal, két órát tölt az intézményben, betegség esetén minden nap megy. Az orvos a szakmai vezetővel osztozik egy szobán, itt található a zárható gyógyszerszekrény. 
A pszichológus végzettsége szerint klinikai és mentálhigiénés szakpszichológus, aki szakirányú végzettség hiányában sem az egyéni, sem a csoportterápián nem tud hatékonyan dolgozni Az igazgató elmondása szerint a pályáztatás során az állásra ő volt az egyetlen jelentkező.
b/ A gyermekek szakellátásban való helyzete:
Az otthon működési engedélyét a szociális és gyámhivatal 2010. július 2-án – a fenntartó kérelmére – 40 főről 32 főre módosította. Jelenleg 2x8 fős csoportban biztosítják a 0-3 éves kisgyermekek ellátását, egy lakóegységben a 3 év felettiek, illetve az utógondozott fiatalok élnek, illetve a másik lakóegységben a gyermeküket nevelő anyákat helyezték el.
A helyszíni vizsgálat idején az első csoportban 7 (közülük 4 sérült) gyermeket, és a testvérkapcsolat miatt egy öt évesnél idősebb gyermek gondoztak. A másik 3 év alattiakat gondozó csoportban ugyancsak hét gyermek volt, egyikük hallássérült, örökbeadható kisfiú.
A helyszíni vizsgálatot megelőző adatszolgáltatáskor 21 gyermeket gondoztak az intézményben (átmeneti nevelt: 13, tartós nevelt: 1, ideiglenes hatályú elhelyezett: 7). Az ideiglenes hatállyal elhelyezettek státusza – egy kivételével – mindenesetben túllépi a Gyvt.-ben meghatározott határidőt. A kapott tájékoztatás szerint ennek oka, a szülők, illetve a gyermek nevelését-gondozását vállaló más hozzátartozó meghallgatásának időigényessége, valamint a szülők ismeretlen tartózkodási helye.
Az ideiglenes hatállyal elhelyezettek kapcsolattartását csak egy gyermek esetében szabályozta a gyámhivatal, aki heti rendszerességgel tarthat kapcsolatot. Egy másik kisgyermeket – aki a szülők lakáskörülményei miatt került szakellátásba – ugyancsak rendszeresen látogatnak, a tervek szerint hazakerül. Két gyermek örökbeadása az anyák lemondó nyilatkozata miatt folyamatban van. Három kisgyermeket felvételük óta nem látogattak a szülők.
Az átmeneti és tartós nevelt gyermekek közül hat hónapnál rövidebb ideje 1, egy évnél hosszabb ideje ugyancsak 1, másfél évnél régebben 8, két éven túl pedig 4 gyermek tartózkodik az otthonban. A tartós nevelt kisgyermek örökbeadása folyamatban van. Két gyermek örökbefogadhatóvá nyilvánítását kezdeményezte a gyám mivel hosszú ideje senki nem látogatja őket. Ugyancsak két, rendszertelenül látogatott gyermek nevelőszülőhöz helyezése várható. Egy gyermekről csak telefonon érdeklődnek, sorsát örökbeadhatóvá nyilvánításával, vagy nevelőszülőhöz helyezésével kívánják rendezni. Három kisgyermek felvételére a család lakhatási körülményei miatt került sor. Esetükben a szülői látogatás gyakori, a szülők előzetesen telefonon egyeztetik az időpontot az intézménnyel.
A többiek átmeneti nevelt, vagy utógondozott édesanyjukkal együtt vannak a gyermekotthonban.
Ha a szülő nem látogatja gyermekét, az átmeneti nevelésbe vett gyermek gyámja félév múlva javaslatot tesz az örökbefogadhatóvá nyilvánításra. Figyelemmel arra, hogy az ideiglenes hatályú elhelyezések a Gyvt.-ben meghatározott határidőnél tovább tartanak a javaslattételre általában félévnél hosszabb idő múlva nyílik lehetőség. Az adatszolgáltatás szerint több gyermek egy, illetve két évnél hosszabb ideje tartózkodott az intézményben.
c/ A gyermekek gondozása:
A gyermekek élelmezése, ruházattal való és egészségügyi ellátás biztosított.
A gyógypedagógus munkáját a csoportnevelő és a gondozó segíti. A gyermekek orvosi vizsgálatára a csoportszobában kerül sor, míg a védőoltásokat a szakmai vezető szobájában kapják meg. Ha szakorvosi ellátás szükséges a gyermekeket az intézmény gépkocsijával viszik Kaposvárra. 
Az anyáknak lehetőségük van tanulmányaikat magántanulóként folytatni a településen működő Kolping Szakiskola és Kollégiumban.
Az otthon egyénektől, karitatív szervezetektől adományokat is kap. Az intézményben élő gyermekek életkörülményeinek javítására létrehozták a Kék Madár Alapítványt.
d/ Kapcsolattartás, érdekvédelem:
Az otthon család- és utógondozója lehetőség szerint a gyermek felvételét követő két hónapon belül felveszi a kapcsolatot a gyermek vér szerinti családjával. Családlátogatásra az intézmény gépkocsijával megy, és általában elkíséri a gyámul kirendelhető szakmai vezető, a gyermek gondozója, vagy a gyógypedagógus. Az alapellátásban dolgozó családgondozóval telefonon veszi fel a kapcsolatot, előfordulnak közös látogatások. Az igazgatónő tapasztalatai szerint személyfüggő, hogy mely alapellátásban dolgozó szakembert sikerül a gondozási folyamatba bevonni. Ugyanakkor azt is hangsúlyozta, hogy a forráshiányos önkormányzatok az állami normatívából az alapellátást nem tudják finanszírozni, a családsegítést és gyermekjóléti szolgáltatást is ellátó családgondozóknak a szakellátásba vett gyermekek családjára már nem, vagy csak kevés energiájuk jut.
A 3 éven aluli gyermekek esetében a gyámhivatalok az időszakos kapcsolattartást nem szabályozzák. Az intézmény házirendje szerint a 3 év alatti gyermekekkel való kapcsolattartásra csak az intézmény területén van lehetőség. A szakmai program tartalmazza, hogy „A személyes találkozásokon kívül telefonon, illetve levélben is tájékoztatni kell a szülőket gyermekük állapotáról, ha ez másképp nem megoldható, illetve a szülő nem érdeklődik. A gondozottak vér szerinti családjukkal való kapcsolatát erősítik, elősegítik a saját otthonban való látogatások. Az időszakonkénti szabadságolás előkészítése, lebonyolítása nagy körültekintést igényel, főleg a 0-3 éves korúak tekintetében ….” A 3 év alatti gyermekek előkészítés után úgy tölthetnek egy napot szüleik otthonában, hogy a családgondozó az intézmény gépkocsijával elviszi őket szüleikhez.
A szülők telefonon történő egyeztetés, vagy előzetes megbeszélés alapján napi rendszerességgel látogathatják gyermeküket, ha hétköznap jönnek a kapcsolattartást a családgondozó segíti. Szoptatásra korábban egy esetben volt igény.
A gyámi-gondozói tanácsadó havi, illetve szükség szerinti gyakorisággal tesz látogatást az intézményben. A gyermekjogi képviselő havonta keresi fel az otthont. Mindkét szakemberrel jó kapcsolatban vannak.
e/ A nevelőszülői gondoskodás:
Az igazgatónő véleménye szerint az alkalmas nevelőszülő keresésekor gyakran nem érvényesül a gyermek fejlettségének, igényeinek és állapotának megfelelő nevelőszülő alapelve. E tekintetben a szakemberek problémásnak tartják a nevelőszülők felkészítését is. Előfordul, hogy a gyermek többszöri találkozás után sem tudja elfogadni a nevelőszülőt, ilyenkor nem javasolják a kihelyezését. A szakmai program is rendkívül fontosnak tartja a nevelőszülők alapos tájékoztatását a „barátkozási idő” gyermek igényeihez, tempójához való igazítását, a fokozatosság elvét. Az igazgatónő szakmai szempontból indokoltnak tartja, hogy a bántalmazott, érzelmileg zaklatott, elhanyagolt gyermeknek a nevelőszülőhöz való kihelyezése előtt legyen ideje a megnyugvásra az otthonban.
A nevelőszülőhöz helyezett gyermekek esetében a gyámhivatalok a kapcsolattartást általában havi egy alkalommal, a gyermekvédelmi központba (Kaposvár) szabályozzák. Nagybajomban sok nevelőszülő működik, itt a település gyermekjóléti szolgálatánál találkozhatnak a szülők gyermekeikkel. A szociális és gyámhivatal munkatársai elmondták, hogy az „ügy ura” a nevelőszülő, tapasztalataik szerint a fiatalabb nevelőszülők – a vér szerinti szülőkkel való személyes találkozást követően – hozzájárulnak a gyermek otthonukban való látogatásához. Előfordul, hogy a nevelőszülőhöz helyezést követően elmarad a szülői kapcsolattartást. A vér szerinti szülők az intézményi elhelyezést könnyebben elfogadják, sokszor úgy érzik, hogy a gondozási hely megváltoztatásával gyermeküket véglegesen elveszik tőlük, ezért a nevelőszülőhöz helyezést ellenzik. A szakemberek megítélése szerint a megyében a nevelőszülők felkészítése a szülői kapcsolattartás biztosítása, a hazagondozás elősegítése tekintetében ugyancsak hiányos. A nevelőszülők az értelmi fogyatékossággal élő gyermekek gondozását – ha a településen van megfelelő oktatási intézmény – vállalják.

f/ A gyermekek gondozási helyével összefüggésben felmerült kérdések:
Az igazgatónő a fiatalkorú anya és gyermek elhelyezését nem feltétlenül tartja jó megoldásnak. Megítélése szerint a családi hátteret nélkülöző, rendezetlen párkapcsolatú, serdülőkorú anyák nehezen tudják elfogadni a gyermeküket. A szakemberek sem mindig találják meg az anyával a hangot, mindez kihat a csecsemő fejlődésére. Az intézményvezető szerint egyedileg kellene eldönteni, hogy a közös elhelyezés az anya és a gyermek érdekét szolgálja-e. Véleménye szerint a speciális szükségletű anya és gyermek együttes elhelyezése ellenkezik a csecsemő érdekével.

5) Észak-magyarországi régió (Borsod-Abaúj-Zemplén, Heves és Nógrád megye)
A régióban 206 gyermek nevelkedik gyermekvédelmi szakellátásban, 135-en nevelőszülőnél (66 %), 71-en (34 %) gyermekotthonban.
Borsod-Abaúj Zemplén megyében 150 fő 0-3 éves gyermek részesül szakellátásban, 106 gyermek él nevelőszülőnél (71%), közülük 18-an fogyatékosak, és/vagy tartós betegek. Gyermekotthonban 44 gyermeket (29 %) gondoznak, 14-en tartós betegek és/vagy fogyatékkal élnek.
A Heves megyei ellátottak száma 34 fő, a nevelőszülőnél nevelkedő 21 gyermek (62 %), közülük nincs tartós beteg, és/vagy fogyatékkal élő. A gyermekotthonban lévő 13 fő (38 %) közül 2-en tartós betegek, és/vagy fogyatékkal élők.
Nógrád megyében 22 gyermeket vettek szakellátásba, nevelőszülőnél 8-an (36 %) élnek, 1 gyermek fogyatékkal él. A gyermekotthonban lévő 14 gyermek (64 %) közül nincs tartós beteg és/vagy fogyatékkal élő.

A helyszíni vizsgálattal érintett intézmény: Nógrád Megyei Önkormányzat Reménysugár Otthon Gyermekotthoni részlege (2660 Balassagyarmat, Szontágh Pál u. 44.)
A vizsgálat időpontja: 2010. június 29.
Az intézmény az 1970-es években mintegy 150 fő befogadására alkalmas csecsemőotthonnak épült, 1998. óta gyermekotthonként működik. A városközponttól tömegközlekedéssel, illetve mintegy 20 perc sétával közelíthető meg. A gyermekeket ellátó kórház az épület szomszédságában van. 
Az intézmény jelenleg 90 férőhelyen, középsúlyos, illetve súlyos fogyatékossággal élőket is ellát. A gyermekotthoni részleg két csoportban, 16 férőhelyen biztosítja az ideiglenes hatállyal elhelyezett, 10 éven aluli gyermekek teljes körű ellátását. Az egyik csoportban helyezik el a 3 év alatti szakellátott gyerekeket, továbbá átmeneti gondozásra befogadják a 3 éven aluli, egészségügyi okok miatt ellátást igénylő gyermekeket.
a/ Személyi és tárgyi feltételek:
A gyermekotthoni részben két csoportszobában helyezték el a gyermekeket. Az egyikben a három év alattiak, a másikban az ennél idősebbek élnek.
A 3 évnél fiatalabbak csoportszobáját egy faráccsal két részre osztották, a szoba egyik felében a csecsemők, illetve kisdedek, a másikban az idősebbek vannak. A csoportszobákból nyílik a fürdőhelyiség, itt vannak a naponta használatos ruhák, a többi ruhát egy használaton kívüli szobában tárolják. A csoportszobák erősen lelakottak, sivárak, barátságtalanok, a falakról pereg a vakolat, a fedetlen fűtőtestek erősen elhasználódtak. Az otthon fűtéskorszerűsítésre, légzésfigyelőre és csecsemőmérleg beszerzésére nyújtott be pályázatot. A sivárságot némiképpen oldja, hogy a balassagyarmati büntetés-végrehajtási intézet egyik fogvatatottja az épület több helyiségét mesefigurákkal dekorálta. A fogvatartottak segítettek a kerti levegőztetésre, altatásra használt kiságyak festésében és pénzadományt is gyűjtöttek. Az intézményt adományokkal segíti a jégkorong válogatott, egy holland alapítvány és a környék lakói. A csoportszobákban a gyermekekről készült képek nem voltak, nevüket az ágyuk végén tüntették fel.
A folyosó végén található a játékokkal és fejlesztőeszközökkel felszerelt játékszoba. A közelmúltban pályázati erőforrás felhasználásával sikerült az egyik helyiséget látogatószobává alakítani, amely barátságos, a szülő és a gyermek közötti meghitt kapcsolat kialakítására alkalmas.
Az épülethez viszonylag nagyméretű kert és levegőztetésre alkalmas terasz is tartozik. A helyszíni vizsgálatkor egy nagyobbacska kisfiú magányosan, felügyelet nélkül kerékpározott az udvaron.
A 3 év alatti gyerekeket ellátó csoportban a gondozók létszáma megfelel az NM. rendelet előírásának, az egyik gondozónő azonban szakképzetlen. A gyermekotthoni részlegben egyik csoportnál sem biztosított a 10 óra/hét/csoport időtartamban a családgondozó. Intézményi szinten alkalmaznak tejkonyhavezetőt, gazdasági nővért és gyermek szakorvost. A gyermekotthoni részlegben nincs pszichológus, fejlesztőpedagógus és gyermekvédelmi ügyintéző. Az igazgató elmondása szerint a 3 év feletti gyermekekkel a gyermekvédelmi szakszolgálat pszichológusa foglalkozik. A szakmai létszám hiányosságait a szociális és gyámhivatal évek óta jelzi a fenntartónak, a hiányosságokat azonban a megyei önkormányzat nem szüntette meg.
b/ A gyermekek szakellátásban való helyzete:
A helyszíni vizsgálatot megelőző adatszolgáltatáskor 11 fő 3 év alatti gyermeket gondoztak az intézményben, közülük hárman átmeneti, hárman tartós neveltek. Két tartós nevelt kisgyermek örökbeadható, a jövendő örökbefogadó szüleikkel augusztusban kezdik az ismerkedést. A harmadik örökbeadható (sérült) gyermeket nevelőszülőhöz szeretnék helyezni.
A helyszíni vizsgálaton kapott tájékoztatás szerint, ha a szülők fél évig nem tartanak kapcsolatot a gyermekkel, akkor kezdeményezik az örökbefogadhatóvá nyilvánítását. A gyámhivatalok egy része azonban inkább pert indít a szülői felügyeleti jog megvonása tárgyában.
Két átmeneti nevelt gyermek több mint egy éve van az intézményben. Egyiküknek nincs kapcsolata, ezért a gyámhivatal pert indított a szülői felügyelet megszüntetése érdekében, a másik gyerek a szülők nem megfelelő életvitele miatt a kórházból került az intézménybe, várható a hazagondozása. A harmadik átmeneti nevelt kisfiú édesanya fiatalkorú, ők együtt voltak nevelőszülőnél, de az anya kapcsolata megromlott a nevelőszülővel, így az anya anyaotthonba került és kisfiát a gyermekotthonban gondozhatja. A külön elhelyezésre azért volt szükség, mert a 16 éves anya rendszeresen megszökik, valószínűleg ismét várandós.
Két ideiglenes hatályú elhelyezett gyermeket az intézmény júniusban vett fel, a kapcsolattartás körülményei a helyszíni vizsgálat ideéig nem volt rendezve. A harmadik ideiglenes hatályú elhelyezett gyermek márciustól él az intézményben, kapcsolattartása ugyancsak rendezetlen. Ezzel összefüggésben az igazgató elmondta, hogy a kapcsolattartásról a gyámhivatalok ideiglenes hatályú elhelyezettek esetében csak akkor rendelkeznek, ha azt a szülő kéri. 
A gyermekek betegsége miatt a szülők két fő átmeneti gondozását kérték, rajtuk kívül az intézmény még egy beteg gyermeket lát el.
Az intézmény 10 férőhelyen befogadja gyermekével együtt az ideiglenes hatállyal elhelyezett átmeneti és a tartós nevelésbe vett gyermekeket, valamint az utógondozói ellátásba részesülő fiatal felnőtteket és annak gyermekét. A települési önkormányzatokkal kötött megállapodások alapján befogadja a gyermekükkel otthontalanná váló szülőket és a szociális válsághelyzetben lévő anyákat is.
Az anya-gyermek részleget a volt nővérszálláson alakították ki. Itt található egy nagyon elhasznált bútorokkal berendezett nappali-étkező, egy teakonyha. A vizsgálatkor megtekintett egyik szoba erősen lelakott volt, kiságy nem volt benne. A szobákhoz egy rossz állapotban lévő fürdőszoba tartozik. Az étkezést az anyák a központi konyháról oldják meg, a teakonyhában egyszerűbb ételek elkészítésére van lehetőségük.
c/ A gyermekek gondozása:
A gyermekek étkeztetése, ruházattal való és egészségügyi ellátása biztosított. 
A tápszereket az épület felső szintjén lévő tejkonyhában készítik el, anyatejet nem kapnak a kicsik. A nagyobbak étkezését a fogyatékos otthon konyhájáról hozott élelemmel biztosítják.
A gyerekekről csak nagyobb ünnepeken készült fénykép, külön albumuk nincs, az iratanyagokban 1-2 kép található róluk, az örökbeadható gyermekről azonban több fénykép készül. Élettörténeti füzetet nem vezetnek, a gyermekekkel történteket eseményfüzetbe rögzítik, amit a pedagógia és orvosi összefoglalóval és az orvosi dokumentációval együtt visznek magukkal.
A helyszíni vizsgálatkor a pedagógus két kisgyermekkel foglalkozott. Egyikük egy a közelmúltban ideiglenes hatállyal beutalt 7 éves, ép értelmű, eleven kislány, a másik egy ötéves, beszélni nem tudó – fejlesztést igénylő – gyermek. A pedagógus idejét láthatólag az egészséges gyermekkel való foglakozás kötötte le, ezért a másik gyermek fejlesztése nem volt megvalósítható. 
A vizsgálatkor egy csecsemő folyamatosan sírt, a gondozó nem vette fel, nem nyugtatta meg. A gyermekre odafigyelő, személyes kapcsolatteremtést, gondoskodást megteremtő nevelés nem volt érzékelhető.
A szakmai program elnagyolt, konkrétumokat nem tartalmaz. A házirend az NM rendelet szerinti kötelező elemeket tartalmazza, többször használja azonban az „intézet”, illetve „intézeti” kifejezést. A szóhasználat sajnálatos módon alátámasztja a helyszíni vizsgálat tapasztalatát, amely szerint a gyermekotthonban a régi „csecsemőotthoni” szemlélet uralkodik. Az intézmény tárgyi és személyi körülményeit tekintve a vizsgált korosztály gondozására, nevelésére, a sérült gyermekek fejlesztésére alkalmatlan.
d/ Kapcsolattartás, érdekvédelem:
Az intézményre nem jellemző a szülőkkel való személyes kapcsolat felvétel, a gyermek befogadását követően inkább a szülők keresik meg az intézményt. 
Az alapellátás szakemberével való kapcsolattartás személyfüggő. Hétvégére, illetve szünetekre, ünnepnapokra egyik gyermeket sem vihetik haza. A házirend szerint a hozzátartozók minden szerdán és vasárnap 9-10 óra között látogathatnak, az igazgató elbírálása alapján a gyermekével rendszeresen kapcsolatot tartó szülő „állandó látogatási igazolványt” kaphat, amit minden látogatás alkalmával kötelező a portásnak megmutatni. A körülmények alapján az intézmény a hazagondozással kapcsolatos feladatainak nem tesz eleget.
A gyermekjogi képviselő rendszeresen, legutóbb egy hónapja járt az intézményben, a szakszolgálat gyámi-gondozói tanácsadója 1-2 heti gyakorisággal látogatja a gyermekeket.
e/ A nevelőszülői gondoskodás
A szociális és gyámhivatal szakreferense elmondta, hogy a megyében jelenleg 6 nevelőszülőnél helyezhetők el a 3 év alatti gyermekek. A gyámhivatalok a szülővel való kapcsolattartást kétheti, ritkábban heti gyakorisággal szabályozzák. A kapcsolattartás helyszíne a gyermekjóléti szolgálat, illetve a gyermekvédelmi szakszolgálat helyisége, ritkán a nevelőszülő háztartása.

6) Észak-alföldi régió (Jász-Nagykun-Szolnok, Hajdú-Bihar és Szabolcs-Szatmár-Bereg megye)
Az Észak alföldi régióban 415 fő 0-3 éves gyermek nevelkedik szakellátásban, 368 gyermeket (89 %) nevelőszülők nevelnek, 47-en (11) % élnek gyermekotthonban, illetve fogyatékos, vagy ápoló otthonban.
A Jász-Nagykun-Szolnok megyében gondozott 68 kisgyermek közül 57-en (84 %) nevelőszülői ellátásban részesülnek, közülük 8-an tartós betegek. A 11 (16 %) gyermekotthonban élő közül egy kisgyermek szenved tartós betegségben.
Hajdú-Bihar megyében a gondozásba vett 114 gyermekből 81-en (71 %) nevelőszülőnél, 33 (29 %) pedig gyermekotthonban, vagy fogyatékos otthonban él. A nevelőszülők 6 tartós beteg, és/vagy fogyatékkal élő gyermeket gondoznak.
Szabolcs-Szatmár-Bereg megyében 233 gyermek él szakellátásban. Nevelőszülők 230 gyermekről (99 %) gondoskodnak, 7 tartós beteg és/vagy fogyatékos gyermeket nevelnek. A három intézményben élő gyermek közül ketten fogyatékossággal élők.

A helyszíni vizsgálattal érintett intézmény: Debrecen Megyei Jogú Város Önkormányzat Reménysugár Különleges Ellátást is Nyújtó Gyermekotthona (4024 Debrecen Ibolya u. 22.)
A vizsgálat időpontja: 2010. június 23.
A vizsgált intézmény jogelődje 1997-től 2005 áprilisáig csecsemőotthonként, majd óvodaként működött. A város lakótelepén található épület tömegközlekedéssel és gyalogosan is jól megközelíthető, közvetlen közelében található óvoda, iskola, játszótér és gyógyszertár. Az épület bejáratához egy inkubátort helyeztek, amelybe a gyermekéről lemondó szülő biztonságban hagyhatja gyermekét. Az inkubátorba 1999-2005 között még a korábbi csecsemőotthon működésekor három csecsemőt helyezek, 2005. óta azonban nem használták.
Az otthon öt lakóegységben – kora miatt különleges szükséglettel bíró 3 év alatti, közülük 1 év alatti tartós beteg, illetve 0-6 éves korú egészséges és enyhe fokban sérült – összesen 40 férőhelye van. Ha az elhelyezett testvérek közül van olyan, aki még nem töltötte be a 7. életévét akkor a gyermekek együttes elhelyezését a gyermekotthon biztosítja. A megyében már csak ebbe az intézménybe helyeznek 3 év alatti gyermeket. A Reménysugár Otthon egyik lakásotthonában élnek a gyermekvédelmi gondoskodásban élő fiatalkorú, illetve utógondozott anyák és 3 év alatti gyermekeik.
a/ Személyi és tárgyi feltételek:
Az otthon minden lakóegységében található konyha, egy nagyméretű nappali, két hálószoba, egy nagyobb és egy kisebb káddal ellátott fürdőszoba, pedagógus és/vagy pszichológus szoba. A lakóegységek elosztása jó, mérete megfelel a gyermekek szükségleteinek. A berendezést a felújításkor egyedileg terveztették, rendkívül igényes, barátságos. A csoportokban a kisebb és a nagyobb gyermekeket külön hálóhelyiségbe helyezik, a testvérek – életkoruktól függetlenül – egy szobában vannak. A fejlesztő szobában lehetőség van a korai komplex fejlesztésre, a gyermekek fejlesztő felkészítésére. A csoportokhoz kapcsolódó pedagógus/pszichológus szobákban nagymozgást fejlesztő játékok is vannak.
A lakóegységekben a gyermekekről készült képek is díszítik a falakat, a légkör mindenütt barátságos, otthonos. Az egészen kicsik légzését légzésfigyelővel figyelik. A Só-terápiás szobában lehetőség van a kissúlyú újszülöttek, a légúti megbetegedésben szenvedők kezelésére és kialakítottak egy Ayres-terápiás szobát is.
Tekintettel arra, hogy a gyermekotthonhoz több szakmai egység is tartozik az Ibolya utcai részlegben alakították ki az irodákat, van tárgyalóként is használható könyvtár, a munkatársak előtt is nyitva álló kondicionáló terem, dolgozói étkező, orvosi szoba. A kapcsolattartó szobát is igyekeztek barátságossá tenni, mérete megfelelő, nemenkénti mosdóhelyiség is rendelkezésre áll. Az udvar nagyméretű, kerti játékokkal megfelelően felszerelt.
Az otthon szakmai létszáma és a dolgozók képesítése megfelel az NM rendelet előírásainak. A gyermekotthon alkalmaz két nevelőt, fejlesztő pedagógust, gyógypedagógust, két pszichológust, gyermekgyógyász szakorvost, családgondozót és gyermekvédelmi ügyintézőt. A szakmai létszám kiválasztásánál elsődleges szempont a gyermekek szükségleteinek minél teljesebb kielégítése volt. A szakgondozók közül többen két, vagy több szakirányú végzettséggel rendelkeznek (pl.: csecsemő- és gyermekgondozó+bölcsődei szakgondozó, gyógytornász+csecsemő és kisgyermek gondozó, óvodapedagógus+csecsemő és kisgyermek gondozó). Az igazgató elmondása szerint a fluktuáció elsősorban abból adódik, hogy a fiatal munkatársak szülési szabadságra mennek, saját gyermekük/gyermekeik mellet már nem tudják a három műszakos munkát vállalni.
b/A gyermekek szakellátásban való helyzete:
A 2010. június 7-én kelt adatszolgáltatáskor az intézmény 23 (15 átmeneti nevelt és 8 ideiglenes hatályú beutalt) 3 év alatti gyermeket látott el, közülük heten fejlődési rendellenességgel születtek, vagy betegek.
Az átmeneti neveltek közül öten hat hónapnál rövidebb ideje, hárman hat hónapon túlmenően, négyen 1 évnél hosszabb ideje, egy gyermek több mint másfél, végül két gyermek 2 évnél hosszabb ideje van a gyermekotthonban. Májusban négy kisgyermeket helyeztek ideiglenes hatállyal az intézménybe, három gyermek két, illetve három hónapot meghaladóan van ebben a státuszban. Egy súlyos fejlődési rendellenességgel született, román állampolgár anyától született ideiglenes hatállyal elhelyezett kislány féléve nevelkedik itt.
A bekerülési okok között hat gyermeknél szerepel az egyik szülő halála, vagy elhagyása, illetve büntetés-végrehajtási intézetbe kerülése. A szülők életvitele miatt öt gyermek került gondozásba, lakhatás, elhanyagolás miatt három kisgyermekről gondoskodik a szakellátórendszer. Két gyermek a szülők mentális állapota, illetve gondnokság alá helyezése miatt van az intézményben. Két kisgyermek édesanyja fiatalkorú, illetve utógondozott fiatal, mindkét anya szökésben van.
A tervek között szerepel hat gyermek nevelőszülőnél, vagy lakásotthonba nevelkedő testvéreikhez történő helyezésük. Hazagondozás négy gyermeknél várható, további két gyermek haza, vagy nevelőcsaládba kerül. Három tartósan beteg kisgyermeket egy éves kora után állapotának megfelelő másik intézménybe helyeznek, egy kislány szívműtétjéig biztosan az otthonban marad. Egy gyermekről az anya lemondott, az apa lemondó nyilatkozata után ő is örökbeadható lesz.
Az intézmény 2010 első negyedévében 8 gyermeket vett fel, 9-en távoztak (családba: 1, más gyermekotthonba: 2, örökbefogadó szülőhöz: 2, nevelőszülőhöz: 4) Az igazgató álláspontja szerint, annak érdekében, hogy a gyermek elfogadja a nevelőszülőt az elhelyezés előtt legalább tíz alkalommal szükséges a gyermekkel való találkozás. Az egészséges 0-3 éves korú gyermekek többségét már a beutaláskor nevelőszülőhöz helyezik el, a nagyon kissúllyal (400-600 gramm), vagy fejlődési rendellenességgel született gyermekek gondozása speciális képzés és a megfelelő egészségügyi szolgáltatók hiányában megoldatlan.
c/ A gyermekek gondozása:
A gyermekek étkeztetése, ruházattal való és egészségügyi ellátása biztosított.
Minden gyermeknek van személyes gondozója, saját fényképalbuma. A helyszíni vizsgálatot megelőző teljes napot – például – a kórházban ápolt csecsemővel töltötte a személyes gondozója.
Az otthon szakmai programja kifejezetten hangsúlyozza a feladatellátáshoz igazodó rugalmasság szükségességét. „Mindenkire érvényes, egységes pedagógiai módszerek nincsenek, és egyedül üdvözítő módszer sincs. A gyermek szükségleteihez igazodó ellátás megkívánja a gyermekkel dolgozóktól, hogy kellően rugalmasak legyenek az alkalmazott eljárások tekintetében, hiszen ami az egyik gyermek esetében hatékony az a következő alkalommal, vagy egy másik gyermeknél eredménytelen is lehet. A személyes kapcsolatok mélyítésével el kell érni a gyermekek stabilitás és biztonságigényének kielégítését. A napi munkában figyelembe kell venni az egyén adottságait, aktuális pszichés állapotát. Mindehhez szükséges: az életrend rugalmas kialakítása, a személyes élettér biztosítása:”
A szakmai és a házirend egyaránt gyermekközpontú és a helyszíni vizsgálatkor érzékelhető volt a gyermekekre odafigyelő, az igényeikhez rugalmasan igazodó szeretetteljes gondozás. Az intézmény munkáját a Debreceni Csecsemőotthoni Alapítvány is segíti.
d/ Kapcsolattartás, érdekvédelem:
A családgondozó a gyermek felvételét követően felveszi a kapcsolatot az alapellátás családgondozójával, városon belül közösen mennek a vér szerinti családhoz. Távolabbi településről bekerülő gyermekeknél a közös családlátogatás nem mindig lehetséges, az első alkalommal szokták kérni, hogy a családot ismerő alapellátási szakember kísérje el az otthon családgondozóját. Az alapellátás és a szakellátás családgondozóinak együttműködését az igazgató jónak ítéli.
A gyámhivatali határozatok az ideiglenesen elhelyezett gyermekek kapcsolattartását is szabályozzák. Az otthon házirendje szerint minden gyermek naponta 9-10 óra között látogatható, a gyámmal és a családgondozóval történő megbeszélés alapján a gyermek a szabályozástól eltérő időben is látogatható. Az intézmény előzetes egyeztetést követően rugalmasan alkalmazkodik a szülő kéréséhez. 
A szülők gyermekeiket a kapcsolattartás alatt kivihetik a városba. A gyermekotthon szorgalmazza a kicsik hétvégi, illetve ünnepekre való hazavitelét, ehhez a szülők segítséget is kapnak, olykor élelemmel és pelenkával látják el a hazatérő gyerekeket. A szakmai program és a házirend egyaránt hangsúlyozza a családi kapcsolatok jelentőségét a hazagondozás elősegítése tekintetében. A házirend – az időpont megjelölésével – rögzíti, hogy a szülő naponta mikor érdeklődhet gyermekéről a gondozótól, a gyámtól, illetve a családgondozótól. A házirend lehetővé teszi, hogy a szülő a gyermek közösen tartott születésnapi ünnepségén részt vegyen, ha a szülők igénylik az otthon külön helyiséget is biztosít a családi ünneplésre.
Lehetőség van arra, hogy az anya bejárjon szoptatni, korábban volt rá példa, jelenleg nincs rá igény.
Két gyermeket kéthetente hazavisznek. Egy testvérpárt háromhavonta a büntetés-végrehajtási intézménybe visznek édesapjukhoz, anyjukkal nincs kapcsolatuk. Két gyermeket a szülők gyámhivatali engedély birtokában a szünetekben hazavihetnek. Öt gyermeket ritkán látogatnak. Két, három naponta egy gyerekkel, ugyancsak egy gyerekkel hetente, kétheti rendszerességgel három, havonta pedig egy gyermekkel tartanak kapcsolatot a szülők. Egy gyermekről csak telefonon, négy – ideiglenesen elhelyezett – gyermekről felvételük óta még csak nem is érdeklődtek a hozzátartozók.
Kiemelendő a házirend gyermeki jogokra vonatkozó része. E szerint a gyermek gyámjának és gondozóinak feladata, hogy a kisgyermeknek – korának megfelelően –elmondják, elmagyarázzák, hogyan is zajlik az élet a gyermekotthonban, mit lehet és kell tennie, illetve mindazt, ami fontos lehet az otthonban tartózkodás ideje alatt.
A gyermekjogi képviselő az elhelyezési értekezleteken részt vesz, időnként látogatást tesz a gyermekotthonban. A szakszolgálat gyámi-gondozói tanácsadói az elhelyezési értekezlet előtt mindig, de egyébként is rendszeresen mennek az intézménybe.
e/ A nevelőszülői gondoskodás:
Korábban a nevelőszülőknél nevelkedő gyermekek esetében a gyámhivatalok havi egy alkalommal szabályozták a kapcsolattartást. A szociális és gyámhivatal nemcsak a gyakoribb, hanem a nevelőcsaládnál való kapcsolattartás szabályozását is szorgalmazza. A helyszíni vizsgálatkor kapott tájékoztatás szerint a megyében működő mintegy 260 nevelőszülő közül 50-60 nevelőszülőnél van lehetőség arra, hogy a vér szerinti szülő a gondozási helyen látogassa meg a gyermekét.
f/ A gyermekek gondozási helyével összefüggésben felmerült nehézségek:
Az átmeneti neveltek esetében az igazgató nagyon fontosnak tartja, hogy a gyermek vér szerint családba kerülését megelőzően legalább két hónapot töltsön családi környezetben. Ez alatt az idő alatt az intézmény családgondozója látogatja a családot, kapcsolatot tart az alapellátás szakemberével.

7) Dél-alföldi régió (Bács-Kiskun, Békés és Csongrád megye)
A régióban a vizsgált korosztályból 199 gyermek [170 fő (85 %), nevelőszülőnél 29 (15 %) fő gyermekotthonban] élt gyermekvédelmi szakellátásban.
Bács-Kiskun megyében gondozásba vett 105 gyermek közül 4 (4 %) gyermek él gyermekotthonban, hárman közülük tartós betegek és/vagy fogyatékkal élnek. A 101 (96 %) nevelőszülőnél nevelkedő gyermek közül kilencen tartós betegek és/vagy fogyatékkal élő.
Békés megyében a 49 szakellátott gyermek közül csak két tartós beteg gyermek részesül intézményi ellátásban (4 %). A nevelőszülőknél élő 47 gyermek (96 %) közül 5 tartós beteg és/vagy fogyatékkal él.
A Csongrád megyei 45 fős létszámból 23 (51 %) gyermeket gondoznak gyermekotthonban, közülük kilenc tartós beteg és/vagy fogyatékkal él. A nevelőszőlők 22 (49 %) gyermeket nevelnek, közülük öten tartósan betegek és/vagy fogyatékosok.
A helyszíni vizsgálattal érintett intézmény: Szeged Megyei Jogú Város Önkormányzat Dr. Waltner Károly Otthon Gyermekotthona (6723 Szeged, Bölcsőde u. 3)
A vizsgálat időpontja: 2010. március 22.
A gyermekotthon a város lakótelepi részén, könnyen megközelíthető és infrastruktúra szempontjából jól ellátott helyen található. Az épület az 1970-es években eredetileg bölcsődének épült. 1985-től csecsemőket és kisgyermekeket ellátó intézményként funkcionál, 2002 óta a gyermekvédelmi körzethez tartozik.
a/ Személyi és tárgyi feltételek:
A gyermekotthon személyi és tárgyi feltételei kiemelkedőek. A csoportszobák tágasak, egyedileg tervezett szekrénysorokkal, a gyermekek korcsoportjának megfelelő minőségi bútorokkal felszereltek. Van fejlesztőjátékokkal felszerelt játszószoba, fejlesztő szoba, továbbá egy mászó és egyéb mozgásfejlődést elősegítő eszközökkel ellátott helyiség. Minden gyermek ágya fölött ott van a fényképe, tisztálkodó eszközeiket arcképükről azonosítják.
Az épületet nagy alapterületű, kerti játékokkal jól ellátott udvar veszi körül. A kicsiket a teraszon altatják. A kapcsolattartásra három helyiségben van lehetőség. Az egyikben szükség esetén az anyát is el tudják helyezni, a helyszíni vizsgálat idején erre nem volt igény. A munkatársaknak rendkívül barátságos étkezőt alakítottak ki és külön öltözőjük is van.
A szakmai létszám és a dolgozók képesítése az NM. rendeletben foglaltaknak megfelel. Heti 20-20 órában gyógy-és fejlesztőpedagógus foglalkozik a gyermekekkel, az otthonnak jó a kapcsolata a városi fejlesztő központtal, így a korai fejlesztés is biztosított. A gyermekotthon főállású pszichológust foglalkoztat, aki a szülők mentális gondozását is segíti.
Minden gyermeknek saját gondozónője van. A munkatársak között a fluktuáció nem jellemző.
b/A gyermekek szakellátásban való helyzete:
A gyermekotthonban 23 gyermek élt, közülük tízen ideiglenes hatályú elhelyezettek, tizenketten átmeneti neveltek voltak. Egy down szindrómás kisgyermekről lemondott az édesanyja, őt tartós nevelésbe vette a gyámhivatal, jogilag örökbeadható.
Kilenc gyermek szakellátórendszerbe kerülésének oka a szülők lakhatási problémája (anyagi okok) volt. Hatan felügyelet nélkül maradtak, öt kisgyermeket egészségügyi problémái miatt nem nevelt a családja, egy gyermek fogadására a szülők nem készültek fel megfelelően, egyről lemondott az anya. Bántalmazás, súlyos elhanyagolás miatt egy gyermeket kellett a családból kiemelni.
A három ismeretlen állampolgárságú, ideiglenes hatályú elhelyezett gyermeknek nincs szülői kapcsolata. Egyikük több mint két éve, a másik egy évnél hosszabb ideje, a harmadik tíz hónapja él gyermekotthonban. A helyszíni vizsgálat idejére egyikük repatriálása megtörtént, a kisfiú Hargita megyébe, magyar nyelvű gyermekotthonba került. A másik két gyermek repatriálását ez idáig nem kérték, nevelőszülőhöz helyezésük sem volt folyamatban.23 További négy gyermek ideiglenes hatályú elhelyezése meghaladta a három hónapot, egy gyermeké a fél évet, egy gondozott több mint 10 hónapja van ebben a státuszban. Egy gyermek beutalására a 2010 márciusában került sor. Az ideiglenes hatályú beutaltak kapcsolattartását a gyámhivatalok nem szabályozták.
Négy ideiglenes hatályú elhelyezettnél a családba való visszahelyezése várható. Ketten egészségügyi problémájuk miatt előreláthatóan a gyermekotthonban maradnak.
A 2009 májusa óta ideiglenes elhelyezésben lévő gyermek nevelőszülőhöz helyezése folyamatban volt. A gyermeket a szülők heti egy-két alkalommal látogatják, a közelmúltig szoptatta az édesanyja. A kislány testvére már nevelőszülőknél van, a jövőben közös gondozási helyük lesz. A kisebbik gyermeket ez ideig azért nem helyezték testvére mellé, mert a nevelőszülő háztartásában szoptatásra nem volt lehetőség. 
Az átmeneti nevelésben lévő gyermekek közül egy 2007 júniusa óta él a gyermekotthonban. Az apa büntetés-végrehajtási intézetben van, az anya heti gyakorisággal látogatja, a hazagondozás az apa szabadulása után várható.
A 2007 novemberében felvett kisgyermeket havonta egyszer látogatják, hetente egyszer telefonon érdeklődnek felőle, nevelőszülőhöz való elhelyezését tervezik. A szakmai vezető elmondta, hogy a gyermek nevelőszülőhöz való elhelyezésének kezdeményezésével „kivártak”, mert remény volt vér szerinti családjába való rövid időn belüli visszakerülésére.
A 2007 év decembere óta gondozott gyermeket az anya 2009 szeptemberében látogatta utoljára, örökbefogadását javasolták.
2008 júliusától egy kisgyermek él az intézményben, akit édesapja havi gyakorisággal látogat, édesanyja nem tart kapcsolatot vele. Az apa szeretné hazavinni, ezért a körülményeket vizsgálják. A 2008 októberétől gondozott gyermeknek rendszertelen a kapcsolattartása, nevelőszülőnél való elhelyezését javasolják.
2009 első negyedévétől öt átmeneti nevelt kisgyermek él az intézményben, hármuk hazagondozása volt folyamatban, kettőjüknek nincs kapcsolata, gyámjuk örökbefogadhatóvá nyilvánításukat fogja javasolni.
A 2009 augusztusa óta nevelt gyermek kapcsolattartását a gyámhivatal nem szabályozta, családi kapcsolata nincs, örökbefogadhatóvá nyilvánítását eddig nem kezdeményezték.
Végül a 2009 novemberében felvett súlyos fejlődési rendellenességgel született gyermekről szülei csak telefonon érdeklődnek.
Az intézmény működését a gyermekotthon vezetője által alapított „Értünk” Szegedi Csecsemőotthoni Alapítvány és több társadalmi és civil szervezeti is segíti.
c/ A gyermekek gondozása:
A gyermekek élelmezése, ruházattal való és egészségügyi ellátása biztosított, életkoruknak és egészségi állapotuknak megfelelően napi ötszöri étkezés kapnak, a meleg ételt másik gyermekintézményből hozzák.
A személyes gondozó választja ki a verbálisan még nem kommunikáló gyermekek karácsonyi, születésnapi ajándékát, ő viszi a kicsiket az intézményen kívüli sétákra is. Ha a gyermek kórházi ellátásra szorul, személyes gondozója látogatja. Minden gyermeknek van fényképalbuma, élettörténeti könyve és a gyermekotthon közös eseményeit is megörökítik.

d/ Kapcsolattartás, érdekvédelem:
A hazagondozás érdekében a szakmai vezető a családi kapcsolatok erősítését, a családgondozást kiemelkedően fontosnak tarja. A gyermekotthon családgondozója a gyermek felvételét követő rövid időn belül kapcsolatba lép a gyermek lakóhelye szerint illetékes gyermekjóléti szolgálattal, családlátogatásra együtt mennek. A szakmai vezető az alapellátással való együttműködést kifejezetten jónak ítélte. Véleménye szerint a jó együttműködésre, az intézmény által biztosított gyakori kapcsolattartásra is visszavezethető, hogy 2008-ban a gyermekek 40 %-át sikerült vér szerinti családjába hazagondozni.
Hazagondozás lehetőségének hiányában a bekerüléstől számított egy év múlva, illetve a szoptatás befejezését követően kezdeményezik a nevelőszülőhöz helyezést, kapcsolattartás hiányában pedig fél év elteltével az örökbefogadhatóvá nyilvánítást. 
Az intézmény házirendje szerint a gyermekeket vasárnap 15-16 óra között lehet meglátogatni. A gyermekkel, az otthon szakmai vezetőjével való megbeszélést követően a látogatási időtől eltérően is lehet kapcsolatot tartani. A szülőknek rendszeres napi szintű kapcsolattartásra lehetőségük van, a szoptatós anya naponta többször is látogathatja gyermekét. A gyermekotthon biztosítja a gyermek korához, fejlettségéhez és napirendjéhez igazodó egyéb (levél, telefon, csomagküldés, ajándékozás) kapcsolattartást, továbbá a gyermek érdekében álló időszakos kapcsolattartás megvalósulását is.
A gyámi-gondozói tanácsadó gyakran tesz látogatást az intézményben, a gyermekjogi képviselő minden értekezleten részt vesz, havonta egyszer látogatja a gyermekeket.
e/ A nevelőszülői gondoskodás:
A nevelőszülői kihelyezésnek akadálya, hogy gyermekvédelmi szakszolgálat által működtetett nevelőszülői hálózat nevelőszülői „megöregedtek”, mivel a gyermekvédelmi törvényben a nevelt gyermek és a nevelőszülő között 45 évben maximált korkülönbséget az életkoruk meghaladja. A gyermekotthon is működtet nevelőszülői hálózatot, jelenleg 2 nevelőszülőnél 4 férőhely van, további 2 férőhelybővítés tervezik. A szakmai vezető megítélése szerint a saját nevelőszülői hálózat működtetése a gyermek sorsának utánkövetése szempontjából előnyös, hiszen az otthonból elkerült gyermekek sorsát minden esetben igyekeznek figyelemmel kísérni.

IV. Összegzés
A Gyermekjogi Egyezménnyel összhangban a Gyvt. deklarálja a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését, egészséges felnevelkedését és jólétét biztosító saját családi környezetében történő nevelkedéshez való jogát, amihez az állam segítséget nyújt.
Szülői vagy más hozzátartozói gondoskodás hiányában a gyermeknek joga van a helyettesítő védelemhez. A hazai szabályozás szerint a helyettesítő védelmet az örökbefogadó családban vagy más, családot pótló ellátás formájában kell biztosítani.
A gyermekvédelmi szakellátásba vett gyermek nevelőszülőhöz, lakásotthonba, vagy gyermekotthonba helyezhető. A vér szerinti családdal való kapcsolattartás – ha az nem ellenkezik a gyermek mindenekfelett álló érdekével – ugyancsak alapvető gyermeki jog.
A szakellátórendszernek a teljes körű ellátás keretében kell biztosítania a családjából kiemelt gyermek állapotához igazodó egészségügyi ellátást. A fenntartónak gondoskodnia kell a gyógyuláshoz, rehabilitációhoz, terápiához szükséges és indokolt eszközök beszerzéséről.
A Gyermekvédelmi Statisztikai Tájékoztató adatai szerint 2007-ben 1908 fő 0-3 éves gyermek élt szakellátásban, közülük 561 (29,4%) gyermekotthonban, 1347 (70,6%) kisgyermek pedig nevelőszülőnél.24
A vizsgált korosztályban Az elmúlt három évben csökkent a szakellátásba vett gyermekek száma. Míg 2007-ben 1908 fő, 2010-ben 1516 kisgyermek szorult gyermekvédelmi gondoskodásra. Tovább csökkent az intézményi keretek között élők száma, míg 2007-ben 29%, addig 2010-ben 26% volt. Az egyes régiók között is nagy eltérések mutatkoznak az elhelyezések számában, pl.: az Észak-alföldi régióban az 0-3 éves korú szakellátott gyermekek 11%-a, ezzel szemben a Nyugat-dunántúli régióban a vizsgált korosztály 56%-a gyerekotthonban van. Az egyes régiókon belül még szélsőségesebb eltérések fordultak elő, a fővárosban a kisgyermekek 69%-a, Pest megyében mindössze 5%-a él gyermekotthonban. A Dél-alföldi régióban átlagosan 15% a gyermekotthonban élők száma, az arány Csongrád megyében 51%. Az Észak-magyarországi régióban átlagosan a gyermekek 34%-a részesül intézményi ellátásban, míg Nógrád megyében 64%-uk. Az adatokból megállapítható, hogy az intézményi ellátásban részesülő gyermekek 20%-a, a nevelőszülőknél nevelkedők 9%-a beteg és/vagy fogyatékossággal élő kisgyermek. (3. sz. melléklet)
A fentiek figyelembevétele mellett és a helyszíni vizsgálatok tapasztalatai alapján az alábbi megállapításokat teszem:
1./ A Gyvt. hatályos rendelkezése szerint a gyámhivatalnak – a külföldi állampolgárságú gyermekek kivételével – az ideiglenes hatályú elhelyezést követően –, annak elrendelésétől számított 22 munkanapon belül meg kell szüntetnie az ideiglenes hatályú elhelyezést, ha annak okai nem állnak fenn. Átmeneti, vagy tartós nevelésbe vétel indokoltsága esetén a határozat meghozatalára 27 munkanap áll rendelkezésre. Az ideiglenes hatályú elhelyezés fenntartása, vagy megváltoztatása mellett a gyermekelhelyezés megváltoztatása, illetve a szülői felügyelet megszüntetése iránti perindításra 45 munkanap az irányadó határidő.25
A feltárt körülmények szerint nagybajomi, debreceni és szegedi gyermekotthonokban az ideiglenes elhelyezés időtartama több ízben meghaladta a jogszabályban előírt határidőt.
Megállapítottam, hogy az ideiglenes hatályú elhelyezés jogszabályban rögzített időtartamát jóval meghaladó idejű fenntartása a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével, valamint a gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz való jogaival összefüggésben idéz elő visszásságot.
2./ A Gyermekjogi Egyezmény részes államaként Magyarországnak gondoskodnia kell a gyermekekkel foglalkozó és védelmüket biztosító intézmények szabályszerinti működéséről, személyzeti létszámáról és szakképzettségéről.
Az NM rendelet 1., 2. és 6. sz. mellékletei meghatározzák az intézmények e korosztállyal kapcsolatos személyi és tárgyi feltételeit, a tárgyi feltételek között írja elő, hogy a gyermekotthonnak rendelkeznie kell csoportonként gyermekszobával és a hozzá kapcsolódó fürdőszobával, továbbá levegőztető terasszal és kerttel. A személyi feltételek között pedig részletesen szabályozza az alkalmazottak körét, létszámát és képesítési követelményeit.
A 0-3 éves korosztály gondozását biztosító intézmények közül a debreceni és a szegedi gyermekotthon tárgyi és személyi feltételei egyaránt kiemelkedőek. Ugyanakkor a Pikler Gyermekotthon tárgyi feltételei a mai igényeknek nem felelnek és az NM. rendelet szerinti személyi feltételek létszám és szakképzetség tekintetében csak részben biztosítottak.
A balassagyarmati gyermekotthonban csupán az újonnan kialakított kapcsolattartó szoba bensőséges. Az intézmény tárgyi és személyi feltételei tekintetében a 0-3 éves gyermekek ellátására alkalmatlan, továbbá a szociális és gyámhivatal jelzései ellenére sem szüntette meg a hiányosságokat a fenntartó.
A nagybajomi – felújítás előtt álló – gyermekotthontárgyi feltételi erősen hiányosak. A felnőtt pszichológus alkalmazásával az intézmény ugyan a jogszabályi követelménynek eleget tett, munkája azonban – szakirányú képzés hiányában – nem hatékony.26
A kimondottan a vizsgált korosztály ellátására újonnan épült intézményekben (Gencsapáti, Veszprém) a helyiségek kicsik, a fejlesztőszobákban a nagymozgás nem fejleszthető, a látogatószobák bensőséges kapcsolat kialakítására nem alkalmasak. 
A gencsapáti otthonban a teraszon nem lehet altatni a gyermekeket, az udvaron nem tudnak játszani. Két gondozónő munkaidejét 6 órára csökkentették, az intézményben más munkakörben dolgozó pszichológus végzettségének megfelelő alkalmazásáról a helyszíni vizsgálat idejéig nem született döntés. 
Az anya és a gyermek ellátását együttesen gondozó otthonok közül a veszprémi és a gencsapáti intézmények tárgyi feltételei a hivatkozott rendelet előírásainak megfelelnek. A balassagyarmati intézmény személyi és tárgyi, a nagybajomi otthon (jelenlegi) tárgyi feltételeiben alkalmatlan a vizsgált gondozási formára.
Mindezekre figyelemmel megállapítottam, hogy a vizsgálat során feltárt tárgyi és személyi feltételek hiányosságai visszásságot idéznek elő a gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz fűződő jogaival összefüggésben. 
A hatáskörömet szabályozó törvény nem teszi lehetővé a tárgyi feltételek fejlesztését szolgáló pályázati erőforrások és a fenntartó önkormányzat anyagi erőforrásai felhasználásának ellenőrzésé, és ezzel összefüggésben alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megállapítását. Ugyanakkor az ellátott gyermekek életkorának és igényeinek csak részben megfelelő, újonnan épített gyermekotthonok tekintetében a lehető legmagasabb szintű testi, lelki egészséghez fűződő, továbbá a gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz való joga sérelmének közvetlen veszélyét állapítom meg. Az anyagi okokra visszavezethető integrációs kényszer pedig ugyanezen alapjogokkal összefüggésben okoz visszásságot.27
3./ Az Szt. 69. §-nak (1) bekezdése értelmében életkortól függetlenül fogyatékos személyek otthonába az a fogyatékos személy vehető fel, akinek oktatására, képzésére, foglalkoztatására, valamint gondozására csak intézményi keretek között van lehetőség. A Gyvt. 6. § (3) bekezdése rendelkezik arról, hogy a fogyatékos, tartósan beteg gyermeknek joga van a fejlődését és személyisége kibontakozását segítő különleges ellátáshoz. A szakellátórendszernek a teljes körű ellátás keretében kell biztosítania a családjából kiemelt gyermek állapotához igazodó egészségügyi ellátást. 
A vizsgálat során feltártam, hogy a gyermekvédelmi szakellátás (Pikler Gyermekotthon, Balassagyarmat, Debrecen, Szeged) súlyos – nem fejleszthető –, fejlődési rendellenességgel született (pl. agyhiányos, csak szondával táplálható) gyermekek elhelyezéséről is gondoskodik. A gyermekek gyakran szorulnak kórházi ellátásra, ahová személyes gondozójuk kíséri, és naponta látogatja őket. A súlyos fejlődési rendellenességgel született, nem fejleszthető gyermekek ellátása, gondozása olyan kvalifikált többletmunkát igényel, amely az egészséges, illetve a fejleszthető gyermekkel, gyermekekkel való foglalkozásra fordítható időt radikálisan csökkenti. Több intézmény vezetője jelezte, hogy az Szt. hatálya alá tartozó más intézményekbe a gyermekeket csak meghatározott életkor (pl. 8 hónap, 1 életév) betöltését követően veszik fel. 
Mindezekre tekintettel, a súlyos fejlődési rendellenességgel született, speciális egészségügyi ellátást igénylő, nem fejleszthető, gyermekek együttes elhelyezése a fogyatékossággal élő, de fejleszthető, valamint az egészséges gyermekekkel, figyelmen kívül hagyja az érintettek mindenek felett álló érdekeit, illetve azok lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez fűződő joga közvetlen veszélyét idézi elő és tartja fenn, Az Szt. hatálya alá tartozó intézményekben a felvétel életkorhoz kötése pedig a jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz való jog követelményét sérti.

4./ A Gyvt 45. § (1) bekezdése és 53. § (1) bekezdéseinek együttes értelmezése alapján a szakellátást nyújtó intézményeknek a teljes körű ellátás keretében gondoskodnia kell a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését elősegítő, az életkorának, egészségi állapotának és egyéb szükségleteinek megfelelő étkeztetéséről, ruházattal való ellátásáról, mentálhigiénés és egészségügyi ellátásáról, gondozásáról, neveléséről, lakhatásáról.
Valamennyi vizsgált intézmény a gyermekek ruházatával, étkeztetésével összefüggésben a biztosította az előírt követelményeket. 
Az intézmények a gyermekek gondozási, fejlesztési kötelezettségüknek megfelelnek, de Balassagyarmaton a gyermekre odafigyelő, személyes kapcsolatteremtést, gondoskodást megteremtő nevelés nem volt érzékelhető. Gencsapátiban pedig a szakmai program tartalma –– a gondozónő a gyermeket a részműveletekhez nem, hanem csak az ellátáshoz szükséges időre veszi fel – nem felel a gyermek érzelmi fejlődését elősegítő gondoskodásnak.
A Pikler Gyermekotthon szakmai programjában a tartósan beteg és/vagy fogyatékossággal élő gyermekek gondozása, nevelése, fejlesztésük módja csak említés szinten szerepel, ezáltal nem felel meg fenti követelményeknek. 
Az NM rendelet 85. § (5) bekezdésének c/ pontja szerint az ellátást nyújtónak biztosítania kell, hogy a gondozott gyermekről évente legalább egy alkalommal fénykép készüljön. E tekintetben mulasztást egyik gyermekotthonban sem tapasztaltam. Jó gyakorlat a gyermek fejlődését követő, a vele történteket folyamatosan megörökítő fényképalbum készítése (Pikler, debreceni és szegedi gyermekotthon). A gyermekről készített képek gondozóegységben való elhelyezése az intézmény családias jellegét erősíti. A gyermek családi kapcsolatait, a hazagondozást elősegítőnek tartom a debreceni gyermekotthon azon gyakorlatát, hogy a gyermek születésnapi ünnepségén a szülő a csoportban is részt vehet. A gyermekről fejlődési naplót, eseményfüzetet mindenhol vezetnek, külön élettörténeti könyv írásáról azonban csak a szegedi gyermekotthon számolt be.
Az előzőekre tekintettel megállapítom, hogy a Gencsapáti, a Balassagyarmati és a Pikler Gyermekotthonok gondozási és fejlesztési gyakorlata visszásságot idéz elő a gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz valamint a lehető legmagasabb szintű testi, lelki egészséghez fűződő jogaival összefüggésben.
5./ A Gyvt. 9. §-a a kapcsolattartáshoz való jogot a gyermek különleges jogaként nevesíti. A törvény 53. § (1) bekezdése pedig azt is, hogy az otthont nyújtó ellátás keretében biztosítani kell a gyermek számára a családi környezetébe történő visszahelyezését előkészítő, családi kapcsolatainak ápolását segítő családgondozást. Az ideiglenes hatályú elhelyezésről rendelkező végzésnek ugyanakkor nem kötelező tartalmi eleme a gyermek és az arra jogosult hozzátartozó kapcsolattartásának szabályozása.28
Az ideiglenes hatállyal elhelyezett gyermekek kapcsolattartásáról a beutaló hatóságok többnyire nem, illetve csak kérelemre rendelkeznek. A vizsgált intézmények közül csak a debreceni gyermekotthonba ideiglenes hatállyal elhelyezett gyermekek kapcsolattartása volt szabályozva.
A szabályozástól függetlenül minden intézmény – akár napi szinten is – lehetővé teszi a gyermek látogatását, a telefonon történő érdeklődést. A vizsgált otthonok mindegyikében lehetőség van arra, hogy az anya szoptassa gyermekét. Abban az esetben, ha az anya szoptat, a szoptatás ideje alatt a gyermeket nevelőszülőhöz nem helyezik el. Ennek indoka, hogy a napi, illetve napi többszöri kapcsolattartásra a nevelőszülő háztartásában nincs lehetőség.
Az NM rendelet szerint a kapcsolattartásra jogosult hozzátartozó és a gondozott gyermek kapcsolattartását a gyámhivatal határozata alapozza meg. Az ellátást nyújtónak elő kell segíteni a gondozott gyermek hozzátartozójával való folyamatos kapcsolattartását. A folyamatos kapcsolattartás keretében kapcsolattartásra jogosult személy a gyermeket tartózkodási helyén látogathatja, alkalmanként legfeljebb két napra magával viheti. Az időszakos kapcsolattartás alatt a gyermek szabadságra vihető.
A gyermekkel kapcsolatot lehet tartani levelezés, ajándékozás, csomagküldés útján, illetve telefonon is. Az eltávozásra, szabadságra vitel alkalmankénti időpontját és módját a gyermekotthon, házirendje, illetve a nevelőszülői hálózat működtetőjével történt előzetes megállapodás határozza meg. A hozzátartozó köteles a gondozott gyermekért a megjelölt időpontban megjelenni, és őt a megadott időben visszavinni. A gyermekotthon, valamint a nevelőszülői hálózat működtetője a gondozott gyermek, illetve a hozzátartozó kérésére indokolt esetben gondoskodik a gyermeknek a hozzátartozóhoz történő el- és visszakísérésről. A szülővel való kapcsolattartást elő kell segíteni abban az esetben is, ha a szülő előzetes letartóztatásban van, vagy szabadságvesztés büntetését tölti, feltéve, hogy ez megfelel a gyámhivatal döntésének.
A gondozott gyermeket a hozzátartozó a gyermekotthon, illetve más bentlakásos intézmény házirendje, illetve a nevelőszülői hálózat működtetőjével történt előzetes megállapodás szerint látogathatja. A látogatás alkalmával gondoskodni kell arról, hogy a gondozott gyermek és a hozzátartozó találkozása és a látogatás alatti együttléte kulturált formában és zavartalan körülmények között történhessen.
A hozzátartozó a kapcsolattartás során köteles az ellátást nyújtó személlyel, illetve az ellátást nyújtó intézmény munkatársaival a gondozott gyermek érdekét szolgáló módon együttműködni, és az intézmény házirendjét betartani.29
A hatályos szabályozás nem köti életkorhoz a gyermek elvitelét magába foglaló időszakos kapcsolattartást. A gyámhivatal kötelezettsége az átmeneti nevelésbe vétel előtt az egyéni elhelyezési terv beszerzése a gyermekvédelmi szakszolgálattól. Az egyéni elhelyezési terv – egyebek mellett – tartalmazza a gyermek és a szülő, vagy az erre feljogosított más hozzátartozó kapcsolattartására vonatkozó javaslatot, vagyis minden esetben egyedi elbírálást igényel, hogy a gyermek érdekét szolgálja-e az időszakos kapcsolattartás szabályozása. 
Az adatszolgáltatás szerint a 0-3 éves bármely státuszban lévő gyermekek időszakos kapcsolattartását a gyámhivatalok általában nem szabályozzák. A gyermek szabadságra vitelének szorgalmazása csak a debreceni gyermekotthonban valósul meg, szükség esetén a szülőket élelmiszerrel segítik és a gyermeket pelenkával is ellátják. Jó gyakorlat, hogy a debreceni, a szegedi és a fővárosi Pikler Gyermekotthon lehetővé teszi a szülőknek a gyermekeikkel való intézményen kívüli sétát. Pozitívum, hogy Szegeden lehetőség van az anya elszállásolására is.
Az NM rendelet 112. § (1) bekezdése szerint a házirendben kell megállapítani a gyermeknek a hozzátartozókkal, illetve más személyekkel történő kapcsolattartására, a látogatás rendjére, az intézetből történő eltávozás és visszatérés rendjére vonatkozó előírásokat. A házirendeket áttekintve e követelménynek a Pikler Gyermekotthon házirendje nem tesz eleget, Gencsapátiban a házirend kizárja a kisgyermek hazautazását, a nagybajomi gyermekotthon házirendje 3 év alatti gyermek esetében a kapcsolattartást az intézmény területére korlátozza, azt azonban lehetővé teszi, hogy a családgondozó kíséretében a gyermek meglátogassa szüleit.
Balassagyarmaton a házirend szerint a gyermekével rendszeresen kapcsolatot tartó szülő „állandó látogatási igazolványt kaphat”, amit minden látogatás alkalmával kötelező a portásnak megmutatni. A bizalmi viszony sérelme nélkül afféle biztonsági intézkedésként értékelhető, noha kétségtelenül bürokratikus lépés.
Minderre tekintettel megállapítom, hogy pusztán a gyermek életkora miatt az időszakos kapcsolattartás szabályozatlansága, a házirendben való kizárása visszásságot okoz a gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz fűződő alapjogával, továbbá a jogállamiságból eredő jogbiztonság követelményével összefüggésben.
A gyermek hazagondozásának esélyeit, a szülő gyermek kapcsolat kialakulását/elmélyülését szolgálja a szegedi gyermekotthon azon gyakorlata, hogy a pszichológus a szülőt is segíti, valamint a nagybajomi intézményben a családgondozó kapcsolattartást segítő tevékenysége. 
A veszprémi gyámhivatal a szakellátásban élő gyermekek kapcsolattartása, hazagondozása tekintetében indított projektjét a gyermek legjobb érdekét szolgáló módszernek találom, a gyermekvédelmi szakma figyelmébe ajánlom.
6./ A Gyvt. a gyermek alapvető jogaként deklarálja a gyermek támogatását a családi környezetébe való visszatéréséhez. Álláspontom szerint a hazagondozás elősegítése a szakemberek közötti (alapellátás, szakszolgálat, gondozási hely, hatóság), és a vér szerinti szülők közötti kommunikáció nélkül nem lehetséges.
Az NM rendelet szerint a gondozott gyermek és családja közötti kapcsolat ápolása, a családnak a gyermek visszafogadására alkalmassá tétele érdekében a gyermekotthon családgondozója együttműködik az illetékes gyermekjóléti szolgálat családgondozójával. A családgondozónak a gyermek befogadását követő két hónapon belül személyesen kell felkeresnie a gyermek egyéni elhelyezési tervében megjelölt szülőt vagy más hozzátartozót, valamint az illetékes gyermekjóléti szolgálatot. A nevelésbe vétel időtartama alatt a családgondozónak folyamatosan kapcsolatot kell tartania az illetékes gyermekjóléti szolgálattal.
A családgondozó feladatai közé tartozik a gondozott gyermek felkészítése a családdal való találkozásra, szükség esetén a gyermek kapcsolattartás helyszínére kísérése, amennyiben az a gyermek és a szülő közötti kapcsolat helyreállításához szükséges, a találkozáson a családgondozó is részt vesz.30
A balassagyarmati intézmény kivételével a családgondozók a gyermek felvételét követő két hónapon belül kísérletet tesznek a család felkeresésére. Az alapellátás családgondozójával elsősorban telefonon tartanak kapcsolatot, de közös családgondozásra is előfordul. Több intézményvezető utalt a kapcsolat személyfüggőségére.31
A fentiekre figyelemmel megállapítom, hogy a balassagyarmati intézmény gyakorlata visszásságot idéz elő a gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz valamint a lehető legmagasabb szintű testi, lelki egészséghez fűződő jogaival összefüggésben.
7./ Az NM rendelet 150. § bekezdése értelmében a szakszolgálat gyámi-gondozói tanácsadójának a gyermeki jogok érvényesülése érdekében szakmailag folyamatosan segítenie és ellenőriznie kell a gondozott gyermek gyámjának, gondozójának nevelői, gondozói, illetve gyámi tevékenységét, az egyéni gondozási-nevelési tervben foglaltak végrehajtását, az egyéni elhelyezési terv megvalósulását. A gyámi-gondozói tanácsadónak szükség szerinti gyakorisággal, de legalább 2 havonta egyszer a kijelölt gondozási helyen találkoznia kell a gyermekkel, a gondozóval és a gyámmal.
A gencsapáti gyermekotthonban a gyámi-gondozói tanácsadó az intézményben félévente tesz látogatást, tehát jogszabályi kötelezettségének nem tett eleget, ebből következően megállapítom, hogy a mulasztás visszásságot okoz a gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz való jogával összefüggésben. 
A Gyvt. 11/A. §-a szerint a gyermekjogi képviselő látja el a gyermekvédelmi gondoskodásban részesülő gyermek törvényben meghatározott jogainak védelmét, segíti a gyermeket jogai megismerésében és érvényesítésében, valamint kötelességei megismerésében és teljesítésében. A gyermekjogi képviselőnek kiemelt figyelmet kell fordítania a különleges vagy speciális ellátást igénylő gyermek védelmére. A hivatkozott szakasz 3. bekezdése alapján a gyermekjogi képviselő jogosult a gyermekjóléti, illetve gyermekvédelmi szolgáltató tevékenységet végző működési területén tájékoztatást, iratokat, információkat kérni és a helyszínen tájékozódni. A jogszabály azonban nem teszi kötelezővé a gyermek gondozási helyén való felkeresését. 
Különös tekintettel arra, hogy a 0-3 éves korú gyermekek panaszaikat még nem tudják megfogalmazni a gyermekjogi képviselő személyes és rendszeres jelenlétét az intézményekben kiemelten fontosnak tartom.
A balassagyarmati, a nagybajomi és a szegedi intézmény vezetője számolt be a gyermekjogi képviselő havi szintű látogatásáról. A gyermekjogi képviselő a gencsapáti intézményben még nem járt, a fővárosi Pikler otthont az elmúlt évben nem kereste fel, Veszprémben mindössze egyszer volt.
A Betegjogi, Ellátottjogi és Gyermekjogi Közalapítvány országosan 26 gyermekjogi képviselőt foglalkoztat. A fővárosban és Szabolcs-Szatmár Bereg megyében három, Baranya, továbbá Borsod-Abaúj-Zemplén megyében kettő, a további megyékben egy gyermekjogi képviselő látja el feladatát. Heves és Nógrád megyének egy képviselője van. A képviselők feladatukat munkajogviszony, megbízási jogviszony, vagy vállalkozási jogviszony keretében láthatják el, önkéntes a gyermeki jogok területén nem dolgozik.32 
Mindezekre tekintettel megállapítom, hogy a gyermekjogi képviselők nem tudják a feladatukat maradéktalanul ellátni, amely a gyermekvédelmi szakellátásban élő gyermekek tekintetében az állam és a társadalom részéről megillető védelemhez és gondoskodáshoz való jogaik sérelmének közvetlen veszélyét hordozza magában.
Az OBH 6015/2008. számú jelentésemben – figyelemmel a „Legyen jobb a gyermekeknek! stratégiai tervet elfogadó 47/2007. (V. 31.) Országgyűlési határozatra – felhívtam az Országgyűlés figyelmét a gyermekszegénység leküzdése érdekében tett intézkedések haladéktalan megkezdésének szükségességére, melyet ismételten megteszek.
A hetes otthonok bezárásnak következményeit, illetve az átmeneti gondozás hiányosságait több korábbi ombudsmani vizsgálat feltárta. (OBH 4184/1999, OBH 4226/2006, OBH 5168/2007, OBH 1905/2009.)
Az OBH 5158/2007. számú jelentésemben a gyermekek átmeneti gondozáshoz való egyenlő esélyű hozzáférésére vonatkozó javaslatomat33 a Kormány nem fogadta el, ezért ajánlásomat a 2008. évi tevékenységéről szóló beszámolómban az országgyűlés elé kívántam terjeszteni. A beszámoló plenáris ülésen való tárgyalására azonban ez idáig nem történt meg. Az OBH 1905/2009 számú jelentésemben tett korábbi ajánlásomat fenntartottam, az ajánlásra a jelen jelentésem elkészültéig választ nem kaptam. Minderre tekintettel korábbi ajánlásomat továbbra is fenntartom.

Intézkedéseim
1./ Az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján felkérem a nemzeti erőforrás minisztert, hogy
– vizsgálja meg a tartósan beteg és vagy fogyatékos 1 év alatti gyermekek fogyatékos személyek otthonba való fogadásával kapcsolatos gyakorlatot;
– vizsgálja ki és tárja fel a gyermekotthoni, nevelőszülői elhelyezés vizsgálatom tapasztalta aránytalanságának, továbbá az intézményi ellátás elhúzódásának okait;
2./ Az Obtv. 20. § (1) bekezdésben foglaltak alapján felkérem a megyei szociális és gyámhivatalok vezetőit, hogy célellenőrzés keretében vizsgálják meg és tárják fel az ideiglenes hatályú elhelyezéseknél – annak garanciális jellegére tekintettel – az eljárási határidők elhúzódásának okait és megszüntetésük érdekében tegyék meg a szükséges intézkedéseket.
3./ Az Obtv. 20. § (1) bekezdésben foglaltak alapján felkérem a megyei szociális és gyámhivatalok vezetőit, hívják fel a városi gyámhivatalok vezetőinek a figyelmét arra, hogy az időszakos kapcsolattartás pusztán a gyermek életkora miatti szabályozatlansága, illetve annak kizárása alapjogot sért.
4./ Az Obtv. 20. § (1) bekezdésben foglaltak alapján felkérem:
a/ a Nemzetközi Pikler Emmi Közalapítvány Kuratóriumának elnökét, hogy a Pikler Gyermekotthon tárgyi és személyi feltételei biztosítása érdekében tegye meg a szükséges intézkedéseket;
b/ a Nógrád Megyei Közgyűlés elnökét, hogy a balassagyarmati Reménysugár Otthon Gyermekotthoni részlege tárgyi és személyi feltételei biztosítása érdekében tegye meg a szükséges intézkedéseket;
c/ a Somogy Megyei Közgyűlés elnökét, hogy nagybajomi Kék Madár Gyermekotthona felújítási munkáinak megkezdésről tájékoztasson;
d/ a Vas Megyei Közgyűlés elnökét, hogy a gencsapáti Ernuszt Kelemen Gyermekvédelmi Intézmény a személyi feltételek biztosítás érdekében tegye meg a szükséges intézkedéseket;
e/ a Vas Megyei Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálat és Gyermekotthon igazgatóját, hogy a gyámi-gondozói tanácsadó figyelmét hívja fel jogszabályi kötelezettségnek teljesítésére.
5./ Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem, hogy a Pikler Gyermekotthon, a gencsapáti Ernuszt Kelemen Gyermekvédelmi Intézmény, a nagybajomi Kék Madár Gyermekotthon és a balassagyarmati Reménysugár Gyermekotthon igazgatója intézkedjen az intézmények házirendjeinek felülvizsgálatáról és azok alapjogokat sértő rendelkezéseinek módosításáról.

Budapest, 2010. október 27.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

1. sz. melléklet: Az alkalmazott jogszabályok

1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
(2) Az országgyűlési biztos az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat.

1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról szóló (Csjt.)
48/A. § (1) A gyámhivatal az átmeneti nevelésbe vett gyermeket örökbefogadhatónak nyilvánítja, ha a szülő gyermekével önhibájából egy éve nem tart rendszeres kapcsolatot, életvitelén, körülményein nem változtat, és emiatt az átmeneti nevelés nem szüntethető meg. Erre a jogkövetkezményre a szülőt az átmeneti nevelést elrendelő határozatban figyelmeztetni kell.
(2) A gyámhivatal az átmeneti nevelésbe vett gyermeket örökbefogadhatónak nyilvánítja abban az esetben is, ha a) a szülő lakó- és tartózkodási helyét az új lakó- és tartózkodási helye hátrahagyása nélkül megváltoztatja, melynek felderítésére irányuló intézkedések fél éven belül nem vezetnek eredményre, vagy b) a szülő fél éven át gyermekével semmilyen formában nem tart kapcsolatot.
(3) A gyámhivatal a gyermek örökbefogadása érdekében az örökbefogadhatónak nyilvánítással egyidejűleg a szülő kapcsolattartási jogát is korlátozhatja, vagy szüneteltetheti.
(4) Ha a kiskorú örökbefogadására nem került sor, és utóbb a gyámhatóság az intézeti nevelést megszünteti, az örökbefogadhatónak nyilvánító határozat hatályát veszti.

1991. évi LXIV. törvény a Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)
3. cikk 1. A szociális védelem köz- és magánintézményei, a bíróságok, a közigazgatási hatóságok és a törvényhozó szervek minden, a gyermeket érintő döntésükben a gyermek mindenek felett álló érdekét veszik figyelembe elsősorban.
2. Az Egyezményben részes államok kötelezik magukat arra, hogy a gyermek számára, figyelembe véve szülei, gyámjai és az érte törvényesen felelős más személyek jogait és kötelességeit, biztosítják a jólétéhez szükséges védelmet és gondozást, e célból meghozzák a szükséges törvényhozási és közigazgatási intézkedéseket.
3. Az Egyezményben részes államok gondoskodnak arról, hogy a gyermekkel foglalkozó és védelmét biztosító intézmények, hivatalok és létesítmények működése megfeleljen az illetékes hatóságok által megállapított szabályoknak, különösen a biztonság és az egészség területén, valamint ezek személyzeti létszámával és szakértelmével, továbbá a megfelelő ellenőrzés meglétével kapcsolatban.
9. cikk 3. Az Egyezményben részes államok tiszteletben tartják a mindkét szülőjétől vagy ezek egyikétől külön élő gyermeknek azt a jogát, hogy személyes kapcsolatot és közvetlen érintkezést tarthasson fenn mindkét szülőjével, kivéve, ha ez a gyermek mindenek felett álló érdekeivel ellenkezik.
20. cikk 1. Minden olyan gyermeknek, aki ideiglenesen vagy véglegesen meg van fosztva családi környezetétől, vagy aki saját érdekében nem hagyható meg e környezetben, jogosult az állam különleges védelmére és segítségére.
2. Az Egyezményben részes államok hazai jogszabályainak megfelelően intézkednek helyettesítő védelem iránt az ilyen gyermek számára.
3. Ez a helyettesítő védelem történhet családnál való elhelyezés, az iszlám jog kafalah-ja szerinti gondnokság, örökbefogadás, illetőleg szükség esetén megfelelő gyermekintézményekben való elhelyezés formájában. A megoldás kiválasztásánál kellően figyelembe kell venni a gyermek nevelésében megkívánt folyamatosság szükségességét, valamint nemzetiségi, vallási, kulturális és nyelvi származását.
23. cikk 1. Az Egyezményben részes államok elismerik, hogy a szellemileg vagy testileg fogyatékos gyermeknek emberi méltóságát biztosító, önfenntartását előmozdító, a közösségi életben való tevékeny részvételét lehetővé tevő, teljes és tisztes életet kell élnie.
24. cikk 1. Az Egyezményben részes államok elismerik a gyermeknek a lehető legjobb egészségi állapothoz való jogát, valamint, hogy orvosi ellátásban és gyógyító-nevelésben részesülhessen. Erőfeszítéseket tesznek annak biztosítására, hogy egyetlen gyermek se legyen megfosztva az ezeknek a szolgáltatásoknak az igénybevételére irányuló jogától.
1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról (Szt.)
69. § (1) A fogyatékos személyek otthonába az a fogyatékos személy vehető fel, akinek oktatására, képzésére, foglalkoztatására, valamint gondozására csak intézményi keretek között van lehetőség.
(2) Enyhe értelmi fogyatékos kiskorú csak kivételes esetben helyezhető el a fogyatékos személyek otthonában.
70. § (1) A fogyatékos személyek otthonában elkülönítetten kell megszervezni a kiskorúak és a felnőttek, valamint az enyhe értelmi fogyatékos személyek és a középsúlyos, illetve súlyos értelmi fogyatékos személyek ellátását.
(2) A fogyatékos kiskorúak esetében az ápolással, gondozással párhuzamosan - a külön jogszabályban foglaltak szerint - biztosítani kell a korai fejlesztést és gondozást, ötéves kortól a fejlesztő felkészítést, valamint az iskolai tanulmányok folytatásának segítését.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
2. § (1) A gyermekek védelmét ellátó helyi önkormányzatok, gyámhivatalok, bíróságok, rendőrség, ügyészség, pártfogó felügyelői szolgálat, más szervezetek és személyek e törvény alkalmazása során a gyermek mindenek felett álló érdekét figyelembe véve, törvényben elismert jogait biztosítva járnak el.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltak szerint eljáró szervezetek és személyek tevékenységük során együttműködnek a családdal és - jogszabályban meghatározottak szerint - elősegítik a gyermek családban történő nevelkedését.
(4) A családjából bármely okból kikerült gyermek biztonságát, korához és szükségleteihez igazodó gondozását, nevelését, egészséges személyiségfejlődését biztosítani kell.
6. § (1) A gyermeknek joga van a testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését, egészséges felnevelkedését és jólétét biztosító saját családi környezetében történő nevelkedéshez.
(2) A gyermeknek joga van ahhoz, hogy segítséget kapjon a saját családjában történő nevelkedéséhez, személyiségének kibontakoztatásához, a fejlődését veszélyeztető helyzet elhárításához, a társadalomba való beilleszkedéséhez, valamint önálló életvitelének megteremtéséhez.
(3) A fogyatékos, tartósan beteg gyermeknek joga van a fejlődését és személyisége kibontakozását segítő különleges ellátáshoz.
7. § (1) A gyermek szüleitől vagy más hozzátartozóitól csak saját érdekében, törvényben meghatározott esetekben és módon választható el. A gyermeket kizárólag anyagi okból fennálló veszélyeztetettség miatt nem szabad családjától elválasztani.
(3) A gyermek helyettesítő védelme során tiszteletben kell tartani lelkiismereti és vallásszabadságát, továbbá figyelemmel kell lenni nemzetiségi, etnikai és kulturális hovatartozására.
(5) A gyermeknek joga van ahhoz, hogy mindkét szülőjével kapcsolatot tartson abban az esetben is, ha a szülők különböző államokban élnek.
9. § (1) Az átmeneti vagy tartós nevelésbe vett gyermek joga különösen, hogy életkorához, egészségi állapotához, fejlettségéhez, valamint egyéb szükségleteihez igazodóan a) állandóságot, érzelmi biztonságot nyújtó teljes körű ellátásban, gondozásban, - nemzetiségi, etnikai és vallási hovatartozását figyelembe vevő - megfelelő nevelésben, oktatásban részesüljön, g) támogatást kapjon gondozójától, törvényes képviselőjétől családi környezetébe való visszatéréséhez, i) személyes kapcsolatait ápolhassa,
11. § (1) A gyermeki jogok védelme minden olyan természetes és jogi személy kötelessége, aki a gyermek nevelésével, oktatásával, ellátásával, ügyeinek intézésével foglalkozik.
(2) A gyermek alkotmányos jogainak védelmét az országgyűlési biztos (a továbbiakban: biztos) a maga sajátos eszközeivel segíti, és ennek során a) a biztos feladata, hogy a gyermek alkotmányos jogait érintő - tudomására jutott - visszaéléseket kivizsgálja, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen, b) a biztos az a) pontban megnevezett intézkedéseiről évente beszámol az Országgyűlésnek.
11/A. § (1) A gyermekjogi képviselő ellátja a gyermekvédelmi gondoskodásban részesülő gyermek e törvényben meghatározott jogainak védelmét, és segíti a gyermeket jogai megismerésében és érvényesítésében, valamint kötelességei megismerésében és teljesítésében. A gyermekjogi képviselő kiemelt figyelmet fordít a különleges vagy speciális ellátást igénylő gyermek védelmére.
(2) A gyermekjogi képviselő a) segít a gyermeknek panasza megfogalmazásában, kezdeményezheti annak kivizsgálását, b) segíti a gyermeket az állapotának megfelelő ellátáshoz való hozzájutásban, a gyermekjóléti szolgálat esetmegbeszélésén, illetve a területi gyermekvédelmi szakszolgálat elhelyezési értekezletén az ezzel kapcsolatos megjegyzések, kérdések megfogalmazásában, c) a 36. § (2) bekezdése szerinti esetben eljár a gyermek szülője vagy más törvényes képviselője, a gyermek, illetve fiatal felnőtt, valamint a gyermek-önkormányzat felkérése alapján, d) eljár az érdek-képviseleti fórum 35. § (4) bekezdése szerint tett megkeresése alapján, e) a gyámhivatal kirendelése alapján képviseli a gyermeket a nevelési felügyelettel kapcsolatos eljárásban, f) a 100/A. § (1) bekezdése szerinti jogsértések észlelése esetén javaslatot tehet fa) gyermekvédelmi igazgatási bírság kiszabására az arra a 100/A. § (1) bekezdése szerint jogosult szervnek, fb) a jogsértés jövőbeni előfordulásának megelőzése érdekében a jogsértéssel érintettek között, szükség szerint szakértők bevonásával, egyeztető megbeszélés tartására a gyámhivatalnak, fc) a jogsértő személy továbbképzésére a fenntartónak, működtetőnek.
(3) A gyermekjogi képviselő jogosult a gyermekjóléti, illetve gyermekvédelmi szolgáltató tevékenységet végző működési területén tájékoztatást, iratokat, információkat kérni és a helyszínen tájékozódni. A gyermekjogi képviselő köteles a gyermek személyes adatait az adatvédelmi jogszabályoknak megfelelően kezelni.
(4) A gyermekjogi képviselő e célra létrehozott szervezet keretében működik. A gyermekjogi képviselő jogállására és eljárására vonatkozó részletes szabályokat külön jogszabály rendezi.
(5) A gyermekjóléti és gyermekvédelmi szolgáltató tevékenységet végző biztosítja, hogy a gyermek és hozzátartozói a gyermekjogi képviselő személyét és a vele való kapcsolat felvételének módját megismerhessék.
(6) A gyermekjóléti és gyermekvédelmi intézmények, illetve szolgálatok vezetői tizenöt napon belül, a fenntartó harminc napon belül, illetve a képviselő-testület vagy a közgyűlés a következő testületi ülésén érdemben megtárgyalja a gyermekjogi képviselő észrevételeit, és az ezzel kapcsolatos állásfoglalásáról, intézkedéséről tájékoztatja őt.
(7) A gyermekjogi képviselő figyelemmel kíséri az óvoda, az iskola, a kollégium és a pedagógiai szakszolgálat intézményeiben folyó gyermekvédelemmel kapcsolatos tevékenységet, segíti a gyermeki jogok érvényesülését. A gyermekjogi képviselő indokolt esetben megkeresi az említett intézmények fenntartóját, illetve szükség szerint a gyermek érdekében a gyámhatóságnál eljárást kezdeményez.
45. § (1) A gyermekek átmeneti gondozása keretében - kivéve, ha a gyermek átmeneti gondozását családok átmeneti otthona biztosítja - a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését elősegítő, az életkorának, egészségi állapotának és egyéb szükségleteinek megfelelő étkeztetéséről, ruházattal való ellátásáról, mentálhigiénés és egészségügyi ellátásáról, gondozásáról, neveléséről, lakhatásáról (a továbbiakban: teljes körű ellátás) kell gondoskodni.
53. § (1) Otthont nyújtó ellátás keretében biztosítani kell az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti és a tartós nevelésbe vett gyermek számára a) a 45. § (1) bekezdése szerinti teljes körű ellátást, b) a családi környezetébe történő visszahelyezését előkészítő, családi kapcsolatainak ápolását segítő családgondozást, vagy ha ez nem lehetséges, az örökbefogadásának elősegítését, c) a családjába történő visszailleszkedéshez, önálló életének megkezdéséhez szükséges utógondozást.
(2) Az otthont nyújtó ellátás keretében a) különleges ellátást kell biztosítani aa) a tartósan beteg, illetve fogyatékos, ab) a kora miatt sajátos szükségletekkel bíró három év alatti gyermek számára;
Az otthont nyújtó ellátás során a gyermekek helyzetét folyamatosan figyelemmel kell kísérni, illetve az e törvényben meghatározott megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottság véleménye alapján évente, a három éven aluli gyermek esetében félévente felül kell vizsgálni.
57. § (1) A gyermekotthon a) otthont nyújtó ellátást biztosít az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti és a tartós nevelésbe vett gyermek számára,
(3) A gyermekotthon az (1) és (2) bekezdésben foglaltak érdekében a) gondoskodik az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti és tartós nevelésbe vett gyermek felvételéről, és erről tájékoztatja a gyámhivatalt, a gyermekjóléti szolgálatot és a területi gyermekvédelmi szakszolgálatot, c) biztosítja az otthont nyújtó ellátást, a gyámhivatal által jóváhagyott egyéni elhelyezési terv, valamint az általa elkészített egyéni gondozási-nevelési terv szerint, d) biztosítja továbbá a gyámhivatal határozata alapján a gyámi feladatok ellátását és az otthont nyújtó ellátás rendszeres felülvizsgálatának előkészítését, és ennek megfelelően da) elősegíti a gyermek és családja kapcsolattartását, a gyermek családjába történő visszatérését, ennek érdekében együttműködik a családdal, a gyermekjóléti szolgálattal, a területi gyermekvédelmi szakszolgálattal, valamint a gyámhivatallal,
db) rendszeresen tájékoztatja a gyámhivatalt a gyermek és a szülő kapcsolattartásáról a gyermek örökbefogadhatónak nyilvánítása érdekében…
(4) A tartósan beteg, illetve fogyatékos, valamint kora miatt különleges ellátást igénylő gyermek gondozását, ellátását, habilitációját és rehabilitációját - a Kt. szerinti szakértői és rehabilitációs bizottság szakértői véleménye alapján - az erre a célra létrehozott különleges gyermekotthon vagy az átmeneti és tartós nevelésbe vett gyermek teljes körű ellátását nyújtó gyermekotthon vagy gyermekotthoni csoport biztosítja, feltéve, ha állapota nem indokolja az Szt. hatálya alá tartozó fogyatékosok vagy pszichiátriai betegek otthonában való elhelyezését, vagy az elhelyezés férőhely hiányában nem lehetséges.
59. § (1) A gyermekotthon legalább 12, de legfeljebb 48 - önálló lakóegységben elhelyezett - gyermek otthont nyújtó ellátását biztosítja.
(2) A lakásotthon olyan gyermekotthon, amely legfeljebb 12 gyermek otthont nyújtó ellátását biztosítja önálló lakásban vagy családi házban, családias körülmények között.
63. § A gyermekvédelmi szakszolgáltatás - a gyermekotthon e törvényben meghatározott feladatára tekintettel - az átmeneti és a tartós nevelésbe vett gyermek gyámja (hivatásos gyámja), gondozója egyéni program szerinti gondozási, nevelési tevékenységének segítése és szakmai ellenőrzése érdekében a) elkészíti a gyermek egyéni gondozási-nevelési tervét, b) a gyámhivatal megkeresésére, ennek hiányában félévenként hivatalból tájékoztatja a gyámhivatalt a gondozással-neveléssel kapcsolatos feladatok ellátásáról, a gyermek és a szülő kapcsolattartásának alakulásáról, illetve a szülőnek a gyermekét gondozó intézménnyel vagy személlyel való együttműködéséről, c) jelzi a gyámhivatalnak, ha a gyám (a hivatásos gyám) jogkörének korlátozása, tisztségéből való felmentése vagy felfüggesztése indokolt,
d) szervezi az elhelyezési terv végrehajtását, és ennek érdekében - a gyermekjóléti szolgálattal együttműködve - családgondozást végez a vér szerinti család gyermekneveléséhez szükséges körülményei megteremtéséhez, a szülő és a gyermek közötti kapcsolat helyreállításához, e) családgondozást, utógondozást végez - a gyermekjóléti szolgálattal együttműködve - a gyermek családjába való visszailleszkedéséhez, illetve önálló életvitelének elősegítéséhez, ha a gyermek gondozási helye nem gyermekotthon.
72. § (1) Ha a gyermek felügyelet nélkül marad vagy testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését családi környezete vagy önmaga súlyosan veszélyezteti, és emiatt azonnali elhelyezése szükséges, a települési önkormányzat jegyzője, a gyámhivatal, valamint a rendőrség, az ügyészség, a bíróság, a büntetés-végrehajtási intézet parancsnoksága (a továbbiakban: beutaló szerv) a gyermeket ideiglenesen
a) a nevelésére alkalmas, azt vállaló különélő szülőnél, más hozzátartozónál, illetve személynél, vagy ha erre nincs lehetőség,
b) a legközelebbi ideiglenes hatállyal elhelyezett gyermekek ellátását is biztosító nevelőszülőnél, vagy ha erre nincs lehetőség - az ideiglenes hatályú elhelyezés biztosítására is kijelölt - gyermekotthonban helyezi el, és erről haladéktalanul értesíti a gyámhivatalt, illetve külföldi állampolgárságú gyermek esetében - ide nem értve a 4. § (1) bekezdésének b) pontja szerinti személyt - a Kormány által kijelölt gyámhivatalt.
(2) Az ideiglenes hatályú elhelyezést megalapozó súlyos veszélyeztetettségnek minősül a gyermek olyan bántalmazása, elhanyagolása, amely életét közvetlen veszélynek teszi ki, vagy testi, értelmi, érzelmi vagy erkölcsi fejlődésében jelentős és helyrehozhatatlan károsodást okozhat.
(3) A gyermeknek a gondozási helyre viteléről a beutaló szerv gondoskodik.
(4) Az ideiglenes hatályú elhelyezéstől kezdődően a szülő gondozási, nevelési joga szünetel. A beutaló szerv döntése ellen fellebbezésnek helye nincs.
73. § (1) A gyámhivatal - a (3) bekezdésben meghatározott kivétellel - az ideiglenes hatályú elhelyezést követően - függetlenül attól, hogy arra mely beutaló szerv intézkedése alapján kerül sor - annak elrendelésétől számított a) 22 munkanapon belül megszünteti az ideiglenes hatályú elhelyezést, ha annak okai nem állnak fenn, vagy b) 27 munkanapon belül elrendeli a gyermek átmeneti vagy tartós nevelésbe vételét, vagy c) 45 munkanapon belül pert indít az ideiglenes hatályú elhelyezés fenntartása vagy megváltoztatása mellett a gyermekelhelyezés megváltoztatása, illetve a szülői felügyelet megszüntetése iránt.
(2) A bíróság gyermekelhelyezéssel kapcsolatos döntésének az (1) bekezdés c) pontjában meghatározott perindítással történő megváltoztatására csak abban az esetben kerülhet sor, ha azok a körülmények, amelyekre a bíróság elhelyezési döntését alapította, később lényegesen megváltoztak.
(3) A külföldi állampolgárságú gyermek - ide nem értve a 4. § (1) bekezdésének b) pontja szerinti személyt - ideiglenes hatályú elhelyezését követően a Kormány által kijelölt gyámhivatal haladéktalanul a) értesíti az illetékes rendőr-főkapitányságot a gyermek esetleges további magyarországi tartózkodásának rendezése végett, és/vagy b) kezdeményezi a jogsegélykérelem iránti eljárást a gyermek gyámsága, illetve örökbefogadása érdekében, vagy c) értesíti az illetékes külképviseletet a gyermek állampolgársága szerinti országba történő visszajuttatása céljából.
(4) A Kormány által kijelölt gyámhivatal a külföldi állampolgárságú gyermek - ide nem értve a 4. § (1) bekezdésének b) pontja szerinti személyt - ideiglenes hatályú elhelyezését a gyermek származási országának válaszát követően azonnal, illetve hivatalból félévente felülvizsgálja, és ennek eredményeképpen dönt az ideiglenes hatályú elhelyezés fenntartásáról, a gondozási hely megváltoztatásáról vagy - ha azt nemzetközi szerződés vagy jogszabály nem zárja ki - az ideiglenes hatályú elhelyezés megszüntetésével egyidejűleg a gyermek gyámságáról, örökbefogadásáról.
74. § (1) Ha a gyámhivatal az ideiglenes hatályú elhelyezés alapján azt állapítja meg, hogy a szülői felügyelet megszüntetésének okai nem állnak fenn, de a gyermek fejlődése a korábbi környezetében nincs biztosítva, 45 munkanapon belül pert indít a szülő (szülők) ellen a gyermeknek a különélő másik szülőnél vagy harmadik személynél történő elhelyezése iránt.
(2) A gyámhivatal a per megindításával egyidejűleg megállapítja a szülő felügyeleti jogának szünetelését, a különélő másik szülő felügyeleti jogának feléledését, vagy azt a személyt, akinél a gyermeket ideiglenes hatállyal elhelyezték, a gyermek gyámjául rendeli.
75. § Ha a gyámhivatal az ideiglenes hatályú elhelyezést követően azt állapítja meg, hogy a szülői felügyelet megszüntetésének okai fennállnak, 45 munkanapon belül pert indít a szülő ellen a szülői felügyeleti jog megszüntetése iránt, a perindítással egyidejűleg megállapítja a szülő felügyeleti jogának szünetelését, továbbá
a) megállapítja a különélő másik szülő szülői felügyeleti jogának feléledését, és felhívja őt e joga gyakorlására, ha a gyermeket ideiglenes hatállyal nála helyezték el, b) a gyermek gyámjául rendeli azt a hozzátartozót vagy más személyt, akinél a gyermeket ideiglenes hatállyal elhelyezték, c) gyámot (hivatásos gyámot) rendel, ha a gyermeket ideiglenes hatállyal nevelőszülőnél, gyermekotthonban vagy más bentlakásos intézményben helyezték el.
77. § (1) A gyámhivatal a gyermeket átmeneti nevelésbe veszi, ha a gyermek fejlődését a családi környezete veszélyezteti, és veszélyeztetettségét az alapellátás keretében biztosított szolgáltatásokkal, valamint a védelembe vétellel nem lehetett megszüntetni, illetve attól eredmény nem várható, továbbá, ha a gyermek megfelelő gondozása a családján belül nem biztosítható. Az átmeneti nevelésbe vétellel egyidejűleg a gyámhivatal a gyermeket nevelőszülőnél vagy - ha ez nem lehetséges - gyermekotthonban, illetve fogyatékos vagy pszichiátriai betegek otthonában helyezi el és gyámot (hivatásos gyámot) rendel.
(2) Az (1) bekezdés szerint átmeneti nevelésbe vett gyermek szülőjének szülői felügyeleti joga szünetel.
(3) Az átmeneti nevelésbe vétel addig biztosítja az egyéni elhelyezési terv szerint a gyermek otthont nyújtó ellátását, amíg a gyermek családja képessé válik a gyermek visszafogadására.
(4) A gyámhivatal a gyermek átmeneti nevelésbe vételéről soron kívül határoz. A határozat fellebbezésre tekintet nélkül végrehajthatóvá nyilvánítható.
(5) A gyermeknek a nevelőszülőhöz vagy gyermekotthonba, illetve más bentlakásos intézménybe viteléről a gyámhivatal rendelkezése alapján a gyermek törvényes képviselője vagy a gyermeket gondozó más személy, illetve a települési önkormányzat jegyzője gondoskodik.
78. § (1) A gyámhivatal az átmeneti nevelésbe vett gyermek és a szülő kapcsolatát, a szülőnek a nevelőszülővel, gyermekotthonnal, illetve fogyatékosok és pszichiátriai betegek otthonával való együttműködését, továbbá a szülő magatartásában, életvitelében és körülményeiben beálló változásokat folyamatosan figyelemmel kíséri.
(2) Ha az átmeneti nevelésbe vett gyermek szülője kapcsolattartási jogával a gyermek vagy a gyermeket gondozó személy sérelmére visszaél és magatartásával a gyermek nevelését, testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését veszélyezteti, a gyermeket gondozó személy, illetve a gyermek gyámja (hivatásos gyámja) kezdeményezheti a gyámhivatalnál, illetve a bíróságnál a kapcsolattartási jog korlátozását, szüneteltetését vagy megvonását.
(3) Ha az átmeneti nevelésbe vett gyermek szülője neki felróhatóan, a gyermek érdekét súlyosan sértő módon nem működik együtt a gyermekét gondozó nevelőszülővel vagy intézménnyel, a gyermekével nem tart kapcsolatot, továbbá magatartásán, életvitelén, körülményein a gyermek átmeneti nevelésének megszüntetése céljából nem változtat, illetőleg, ha a szülői felügyelet megszüntetésének egyéb oka valósult meg, a gyámhivatal pert indít a szülő ellen felügyeleti jogának megszüntetése iránt.
79. § (1) A gyámhivatal az átmeneti nevelésbe vétel fennállásának szükségességét a gyám, a hivatásos gyám, a nevelőszülő vagy intézmény, valamint a vér szerinti családot gondozó gyermekjóléti szolgálat és a területi gyermekvédelmi szakszolgálat tájékoztatása, illetve javaslata, továbbá, ha szükséges a megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottság szakvéleménye alapján évente - a három éven aluli gyermek esetében félévente - felülvizsgálja. A felülvizsgálat eredményeképpen a gyámhivatal dönt az egyéni elhelyezési terv, illetve a gondozási hely fenntartásáról vagy módosításáról, továbbá - a feltételek fennállása esetén - a szülői felügyelet megszüntetése iránti per indításáról vagy, ha ez nem szükséges, a gyermek örökbefogadhatónak nyilvánításáról, vagy az átmeneti nevelés megszüntetéséről.
(2) A gyámhivatal a szülő kérelmére vagy hivatalból a gyermek átmeneti nevelésbe vételét megszünteti, ha annak okai már nem állnak fenn.
(3) Az átmeneti nevelésbe vétel megszűnik, ha a gyermek tartós nevelésbe került, örökbe fogadták, nagykorúvá vált, vagy ha a bíróságnak a gyermekelhelyezésre vonatkozó döntését követően a külön élő másik szülőhöz vagy harmadik személyhez került. 

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.) 
97. § (1) Az ideiglenes hatályú elhelyezésre vonatkozó végzés rendelkező része a 14. §-ban foglaltakon kívül tartalmazza a) a gyermeknek a gondozási helyre viteléről való rendelkezést,
c) a gyermeket gondozásba vevő személy vagy intézmény felhívását a gondozásba vétel időpontjának közlésére,
d) az illetékes gyámhivatal megkeresését az ideiglenes hatályú elhelyezés felülvizsgálata céljából,
e) külföldi állampolgárságú gyermek ideiglenes hatályú elhelyezését követően a Budapest Főváros V. kerületi Gyámhivatalának megkeresését,f) a fellebbezésre tekintet nélküli végrehajthatóság kimondását, g) 3 év alatti gyermek esetén a kora miatt fennálló különleges ellátása szükségességének tényét.
102. § (1) Az átmeneti nevelésbe vételt elrendelő határozat rendelkező része a 14. §-ban foglaltakon kívül tartalmazza….. e) a gyermek és a szülő, valamint az arra jogosult más hozzátartozó kapcsolattartására vonatkozó rendelkezést és a szülő figyelmeztetését a Gyvt. 78. §-ának (2) és (3) bekezdése, továbbá a Csjt. 48/A. §-a szerinti jogkövetkezményekre…

259/2002. (XII. 18.) Korm. rendelet a gyermekjóléti és gyermekvédelmi szolgáltató tevékenység engedélyezéséről, valamint a gyermekjóléti és gyermekvédelmi vállalkozói engedélyről
14. § (1) A működést engedélyező szerv évente legalább egy alkalommal ellenőrzi, hogy a szolgáltatótevékenység megfelel-e a) a működési engedélyben foglaltaknak, és b) a jogszabályokban meghatározott feltételeknek.
(2) A működést engedélyező szerv a) helyszíni ellenőrzést tart az (1) bekezdés szerinti esetben, b) soron kívül helyszíni ellenőrzést tart, ha tudomására jut, hogy a gyermekek elhelyezésére szolgáló épület állaga vagy a szolgáltató (intézmény, hálózat) működése a gyermekek életét, testi épségét vagy egészségét veszélyezteti, illetve a gyermekek más alkotmányos jogait sérti.
(3) Ha a működést engedélyező szerv az ellenőrzés során hiányosságot észlel, a) a működési engedélyt visszavonja, és kötelezi a fenntartót a szolgáltató tevékenység abbahagyására, ha a gyermekek elhelyezésére szolgáló épület állaga vagy a szolgáltató (intézmény, hálózat) működése a gyermekek életét, testi épségét vagy egészségét súlyosan veszélyezteti, illetve a gyermekek más alkotmányos jogait súlyosan sérti, b) az a) pontban nem említett esetben legfeljebb hatvan nap időtartamú határidő megjelölésével felszólítja a fenntartót a hiányosság megszüntetésére, vagy az ügynek az ellátottak, az ellátási érdek és a fenntartó szempontjából is előnyös rendezése érdekében a hiányosságok megszüntetéséről a fenntartóval hatósági szerződést köthet.
(4) Ha a fenntartó a kitűzött határidőn belül nem intézkedik a szolgáltató tevékenység szabályszerű folytatása érdekében, az engedélyező szerv a működési engedélyt visszavonja, és kötelezi a fenntartót a szolgáltató tevékenység abbahagyására.

331/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet a gyermekvédelmi és gyámügyi feladat- és hatáskörök ellátásáról, valamint a gyámhatóság szervezetéről és illetékességéről (Gyesz)
14. § (1) A szociális és gyámhivatal ellenőrzési jogkörében legalább négyévenként ellenőrzi a) a gyámhatóságok gyámügyi és gyermekvédelmi hatósági tevékenységének jogszerűségét, b) az egészségügyi szakfelügyelet kivételével a Szociálpolitikai és Munkaügyi Intézet vagy a kijelölt módszertani feladatokat ellátó intézmény, illetve az Országos Gyermekvédelmi Szakértői Névjegyzékbe felvett szakértő szükség szerinti bevonásával - a külön jogszabályban meghatározottak szerint - a gyermekjóléti és gyermekvédelmi szolgáltatók tevékenységét.

15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (NM rendelet)
75. § (1) Az otthont nyújtó ellátásban részesülő gondozott gyermek számára a) teljes körű ellátást [Gyvt. 45. § (1) bekezdés], b) családgondozást vagy ha ez nem lehetséges, az örökbefogadásának elősegítését [Gyvt. 53. § (1) bekezdés b) pont] kell biztosítani.
(2) A teljes körű ellátás keretében a gondozott gyermek számára a) lakhatási lehetőséget, valamint legalább a 76-82. §-okban meghatározott ellátást, továbbá b) testi, értelmi, érzelmi, erkölcsi fejlődését elősegítő, életkorának, egészségi állapotának és egyéb szükségleteinek megfelelő - a 83-84. §-okban meghatározott - nevelést, gondozást kell nyújtani.
76. § (1) A gondozott gyermek számára naponta, az életkornak megfelelő, legalább ötszöri, legalább egy alkalommal meleg, az egészséges táplálkozás követelményének megfelelő étkezést kell biztosítani, a külön jogszabályban foglaltaknak megfelelően.
(2) Ha a gondozott gyermek egészségi állapota indokolja, részére az orvos előírásainak megfelelő étkezést kell biztosítani.
77. § (1) A teljes körű ellátás részeként nyújtott ruházat gyermekenként legalább 6 váltás fehérneműt, valamint 3 váltás hálóruhát, továbbá az évszaknak megfelelő legalább 2 váltás hétköznapi (otthoni és utcai) felsőruhát és cipőt, valamint alkalmi és sportruházatot tartalmaz.
(2) A ruházat tisztításáról, javításáról az ellátást nyújtó gondoskodik, amelybe olyan mértékben vonja be a gondozott gyermeket, amely életkorának megfelelően tőle elvárható.
(3) Az ellátást nyújtó a gondozott gyermek szükségletei, valamint a ruházat elhasználódása szerint gondoskodik a ruházat beszerzéséről, illetve cseréjéről.
78. § A személyi higiéné biztosítása, valamint a textíliával való ellátás keretében gyermekenként biztosítani kell legalább a) a mindennapos tisztálkodáshoz, testápoláshoz szükséges feltételeket, tisztálkodási és testápolási szereket, valamint textíliákat, b) a csecsemők és kisgyermekek ellátásához szükséges anyagokat, eszközöket, c) 3 váltás ágyneműt.
81. § A különleges vagy speciális ellátásra szoruló gondozott gyermek számára a fejlődéséhez, illetve fejlesztéséhez, a gyógyulásához, rehabilitációjához, terápiájához szükséges és indokolt eszközök beszerzéséről a fenntartó gondoskodik.
83. § (1) A gondozás, nevelés célja, hogy a gondozott gyermek testileg, értelmileg, érzelmileg, erkölcsileg korának és képességeinek megfelelően fejlődjék, személyisége a lehető legteljesebb módon kibontakozzék, és képessé váljon a vérszerinti családjába való visszailleszkedésre, vagy nevelőszülői, illetve örökbefogadó családba történő beilleszkedésre, vagy az önálló életvitelre. E cél érdekében a gondozását, nevelését, ellátását végző személyek kötelesek együttműködni egymással, valamint mindazon intézményekkel, amelyek a gondozott gyermekkel foglalkoznak.
(2) A fogyatékos gondozott gyermek számára az emberi méltóságát biztosító, képességeihez igazodó, és azokat a lehető legteljesebb mértékben kibontakoztató gondozást, nevelést kell biztosítani.
84. § (1) Az ellátás megkezdésekor a rendelkezésre álló dokumentáció alapján, a gyermekvédelmi nyilvántartás megfelelő adatlapját kitöltve, el kell készíteni a gondozott gyermekre vonatkozó egyéni gondozási-nevelési programot tartalmazó egyéni gondozási-nevelési tervet. Az egyéni gondozási-nevelési terv célja az egyéni elhelyezési terv megvalósulását biztosító gondozással, neveléssel kapcsolatos feladatok részletes megtervezése és az abban részt vevő szakemberek közötti munkamegosztás meghatározása. A terv elkészítésekor figyelemmel kell lenni különösen a) a gyermekjóléti szolgálat által az alapellátás, illetve a védelembe vétel során készített egyéni gondozási tervre, b) a gyermekvédelmi gondoskodást szükségessé tevő okokra,c) a gondozott gyermek gondozási helyének kijelölése tárgyában készített elhelyezési javaslatra, ezen belül kiemelten a gyermek személyiségvizsgálatának eredményére, illetve az egyéb szakvéleményekre,d) az egyéni elhelyezési tervre,e) a gyermek nevelésében, gondozásában korábban részt vett szakemberek véleményére, f) a gondozott gyermekkel és szülőjével folytatott személyes beszélgetés során szerzett tapasztalatokra, g) egyéb, a gondozott gyermek nevelése, gondozása szempontjából jelentős körülményre.
(2) Az egyéni gondozási-nevelési terv kidolgozásába be kell vonni az ítélőképessége birtokában levő gondozott gyermeket, szülőjét (törvényes képviselőjét), illetve gondozóját.
(3) Az ellátást nyújtónak az egyéni gondozási-nevelési terv alapján ellátandó feladatai különösen az alábbiak:
a) testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődést biztosító, családpótló ellátásban, a szülői gondoskodást helyettesítő védelemben részesíti a gondozott gyermeket,
b) felkészíti a gondozott gyermeket a családjába való visszailleszkedésre, illetve nevelő- vagy örökbefogadó családba való beilleszkedésre, valamint az önálló életkezdésre és életvitelre, a pályaválasztásra, a munkavállalásra.
(4) Az ellátást nyújtó a) gondoskodik arról, hogy a gondozott gyermek hozzájusson
aa) a megelőző és gyógyító egészségügyi ellátáshoz, valamint az előírt gyógyszerekhez és gyógyászati segédeszközökhöz, ab) a terápiához, amely személyisége korrekciójához, az őt ért lelki sérülések gyógyításához szükséges,ac) a külön jogszabályban meghatározott szakértői bizottság javaslatának megfelelő gyógypedagógiai ellátáshoz,
85. § (5) Az ellátást nyújtó biztosítja a) gondozott gyermek környezetének állandóságát, b) a gondozott gyermek személyes tárgyainak elhelyezését, c) azt, hogy a gondozott gyermekről évente legalább egy alkalommal fénykép készüljön.
87. § (1) A kapcsolattartásra jogosult (a továbbiakban: hozzátartozó) és a gondozott gyermek kapcsolattartását a gyámhivatal határozata alapozza meg. Az ellátást nyújtó elősegíti a gondozott gyermeknek hozzátartozójával való folyamatos kapcsolattartását.
(2) A kapcsolattartás formái különösen a) a gondozott gyermek meglátogatása tartózkodási helyén, továbbá alkalmanként legfeljebb 2 napra történő elvitele (folyamatos kapcsolattartás), b) a gondozott gyermek szabadságra történő elvitele (időszakos kapcsolattartás), c) levelezés, d) telefonkapcsolat, e) ajándékozás, csomagküldés.
(3) Az eltávozásra, szabadságra vitel alkalmankénti időpontját és módját a gyermekotthon, illetve a fogyatékosokat ápoló-gondozó intézmény, valamint a fogyatékosok vagy pszichiátriai betegek lakóotthona (a továbbiakban: más bentlakásos intézmény) házirendje, illetve a nevelőszülői hálózat működtetőjével történt előzetes megállapodás határozza meg. A hozzátartozó köteles a gondozott gyermekért a megjelölt időpontban megjelenni, és őt a megadott időben visszavinni.
(4) A gyermekotthon, más bentlakásos intézmény, valamint a nevelőszülői hálózat működtetője a gondozott gyermek, illetve a hozzátartozó kérésére indokolt esetben gondoskodik a gyermeknek a hozzátartozóhoz történő el- és visszakísérésről. A szülővel való kapcsolattartást elő kell segíteni abban az esetben is, ha a szülő előzetes letartóztatásban van, vagy szabadságvesztés büntetését tölti, feltéve, hogy ez megfelel a gyámhivatal döntésének.
(5) A gondozott gyermeket a hozzátartozó a gyermekotthon, illetve más bentlakásos intézmény házirendje, illetve a nevelőszülői hálózat működtetőjével történt előzetes megállapodás szerint látogathatja. A látogatás alkalmával gondoskodni kell arról, hogy a gondozott gyermek és a hozzátartozó találkozása és a látogatás alatti együttléte kulturált formában és zavartalan körülmények között történhessen.
(6) A levelezés és a telefonkapcsolat lehetőségének biztosítása során az ellátást nyújtó a levéltitokhoz, illetve a magántitokhoz való jog biztosításával jár el.
(7) A hozzátartozó a kapcsolattartás során köteles az ellátást nyújtó személlyel, illetve az ellátást nyújtó intézmény munkatársaival a gondozott gyermek érdekét szolgáló módon együttműködni, és az intézmény házirendjét betartani.
(8) Ha a kapcsolattartás kérdésében vita merül fel a hozzátartozó és a gyám között, a gyám köteles a gyámhivataltól döntést kérni.
88. § (1) Az ellátást nyújtó a kapcsolattartás során folyamatosan tájékoztatja a hozzátartozót a gondozott gyermek neveléséről, fejlődéséről és a vele kapcsolatos fontosabb eseményekről.
(3) A gondozott gyermek és a hozzátartozó kapcsolattartásának alakulásáról, a szülőnek az ellátást nyújtóval való együttműködéséről a) a gyermekotthon rendszeresen - de legalább félévente - írásban tájékoztatja a gyámhivatalt,b) a hivatásos gyám legalább félévente írásban tájékoztatja a gyámhivatalt,
(4) Az ellátást nyújtó jelzi a gyámhivatalnak, ha megítélése szerint a hozzátartozó a kapcsolattartás során a gondozott gyermek személyiségfejlődését hátrányosan befolyásolja, illetve ha kapcsolattartási jogával a gondozott gyermek vagy az ellátást nyújtó sérelmére visszaél.
89. § (1) A gondozott gyermek és családja közötti kapcsolat ápolása, a családnak a gyermek visszafogadására alkalmassá tétele érdekében a gyermekotthon, a nevelőszülői hálózatot működtető, illetve a szakszolgálat családgondozója együttműködik az illetékes gyermekjóléti szolgálat családgondozójával. A családgondozást az egyéni elhelyezési terv szerint kell végezni.
(2) A családgondozó a gyermek befogadását követően két hónapon belül személyesen felkeresi a gyermek egyéni elhelyezési tervében megjelölt szülőt vagy más hozzátartozót, valamint az illetékes gyermekjóléti szolgálatot. A nevelésbe vétel időtartama alatt a családgondozó folyamatosan kapcsolatot tart az illetékes gyermekjóléti szolgálattal.
(3) A családgondozó feladata különösen a) a gondozott gyermek és családja közötti folyamatos és egymás elfogadására irányuló kapcsolat elősegítése, szükség esetén javaslattétel a kapcsolattartás formájának, helyszínének és időtartamának megváltoztatására, b) a gondozott gyermek felkészítése a családdal való találkozásra, szükség esetén a gyermeknek a kapcsolattartás helyszínére kísérése, és ha a gyermek és a szülő közötti kapcsolat helyreállításához szükséges, a találkozáson való részvétel,
c) az okok mielőbbi felderítése és azoknak a gondozott gyermekkel való közlése, ha a szülő nem jelentkezik a szokásos módon és időben, d) a gondozott gyermek felkészítése a családba való visszakerülésre,
e) a hazakerülést követő teendők és életvitel - a gondozott gyermekkel és a szülőkkel közös - megtervezése.
111. § A gyermekotthon nevelési alapdokumentuma a pedagógus munkakörben foglalkoztatott, továbbá a nevelő-gondozó munkát közvetlenül segítő felsőfokú végzettségű munkatársak (a továbbiakban együtt: nevelőtestület) által elfogadott, az intézményben folyó nevelés célját, alapelveit, módszereit tartalmazó szakmai program.
112. § (1) A gyermekotthon belső életének rendjét, a gyermek, fiatal felnőtt jogai gyakorlásának és kötelességei teljesítésének szabályait a házirend tartalmazza. A házirendben kell megállapítani különösen a) a napirendből adódó feladatokra, b) a gyermek, fiatal felnőtt viselkedésére, továbbá a gyermekeknek, fiatal felnőtteknek egymással, valamint a gyermekotthon dolgozóival szemben tanúsítandó magatartására,
c) a gyermeknek, fiatal felnőttnek a hozzátartozókkal, illetve más személyekkel történő kapcsolattartására, a látogatás rendjére, az intézetből történő eltávozás és visszatérés rendjére,  d) a panaszjog érvényesítésének módjára [Gyvt. 36. § (1) bek.], e) az érdek-képviseleti fórum véleményezési és egyetértési jogának gyakorlására
vonatkozó előírásokat.
(2) A házirendet az igazgató a nevelőtestület, valamint a gyermekönkormányzat véleményének figyelembevételével és az intézményben működő érdek-képviseleti fórum egyetértésével hagyja jóvá.
(3) A házirend egy példányát a gyermekotthonban jól látható helyen ki kell függeszteni.
124. § (1) A gyermekotthonnak legalább 12, de legfeljebb 40 fő ellátására alkalmasnak kell lennie.
(2) A gyermekotthonban a gondozott gyermek nevelését, gondozását a szakmai programban meghatározott elvek szerint kialakított kisközösségekben (a továbbiakban: csoport) kell biztosítani. Egy csoportban legfeljebb 12 fő helyezhető el, kivéve a 126. § (5) bekezdésében, a 128. § (1) bekezdésében és a 128/A. § (2)-(4) bekezdésében foglalt eseteket.
(3) A csoport kialakításánál figyelemmel kell lenni arra, hogy a csoportok nemek és életkorok szerint vegyes összetételűek legyenek, kivéve, ha ez nem szolgálja a gondozott gyermek egészséges személyiségfejlődését. Testvéreket csak kivételesen indokolt esetben lehet különböző csoportban elhelyezni. A kiskorú elhelyezését, valamint az utógondozói ellátásban részesülő szülők és gyermekük együttes elhelyezését - a 128. § (4) bekezdésének c) pontjában foglaltak figyelembevételével - erre a célra kialakított helyiségben kell biztosítani.
(4) A csoport számára - a 128. § (2) bekezdésében meghatározott kivételekkel - önálló lakóteret kell biztosítani, amely hálószobákból, közös nappali szobából, konyha/étkezőből, valamint fürdőszobából és nemenkénti WC helyiségekből áll, továbbá a mindennapi életvitelhez szükséges bútorokkal, berendezési tárgyakkal, eszközökkel felszerelt. Egy hálószobában legfeljebb 4 gondozott gyermek helyezhető el. A minimálisan biztosítandó lakóterület-igényt a 6. számú melléklet tartalmazza.
(5) A gondozott gyermek személyes használati tárgyait és ruházatát a csoport lakóterében, társaiétól elkülönítetten kell elhelyezni.
(6) A több csoport elhelyezésére szolgáló gyermekotthonban ki kell alakítani b) látogatók fogadására alkalmas helyiséget,
(7) A gyermekotthoni csoportban a gondozott gyermekekkel foglalkozó munkatársak (nevelő, gyermekfelügyelő, gondozó) számára a csoport lakóteréhez kapcsolódó önálló helyiséget kell biztosítani, ahol a gyermekkel szükségessé váló egyéni beszélgetéseket lefolytathatja, adminisztrációs feladatait végezheti, és éjszaka tartózkodhat.
(8) A befogadó gyermekotthonban a csoportok számától függetlenül ki kell alakítani a (6) bekezdés b) és c) pontjában megjelölt helyiségeket. A szakszolgálat keretében működő befogadó gyermekotthonban a csoport elhelyezésére szolgáló lakótérben nem kell konyhát/étkezőt kialakítani, amennyiben az elhelyezést biztosító épületben a gyermekek étkeztetése megoldható.
125. § (1) A lakásotthon olyan gyermekotthon, ahol önálló lakásban vagy családi házban történik a gondozott gyermek, fiatal felnőtt elhelyezése.
(2) A lakásotthonban legfeljebb 12 gondozott gyermek, fiatal felnőtt helyezhető el.
(3) A lakásotthonban a gyermekek elhelyezésére szolgáló lakótérre a 124. § (4) bekezdésében foglaltak, a munkatársak számára rendelkezésre álló önálló helyiségre a 124. § (7) bekezdésében foglaltak az irányadók.
127. § (1) A különleges gyermekotthon, a gyermekotthon különleges csoportja a szakellátás keretében
a) a kora miatt sajátos szükségletekkel bíró 3 év alatti,
b) a tartósan beteg, illetve fogyatékos
gondozott gyermek számára kötelezően ellátandó alapfeladatként a gyermek állapotához, illetve korához igazodó különleges ellátást biztosít.
(2) A különleges gyermekotthon vállalhatja a 6 éven aluli, fogyatékos és részterületen fejlődési elmaradást mutató gyermekek korai fejlesztését, gondozását, a képzési kötelezett gyermekek gondozását, fejlesztő felkészítését, amennyiben ennek tárgyi és személyi feltételeivel rendelkezik.
128. § (1) A 3 év alatti gondozott gyermekek közül legfeljebb 8 helyezhető el egy csoportban.
(2) A kizárólag 3 éven aluli gondozott gyermekekből álló csoport elhelyezésére és kizárólagos használatára biztosítani kell a 6. számú mellékletben meghatározottak szerint: a) egy csoportszobát, amely alvásra, játszásra és étkezésre szolgál, b) a csoportszobával egybenyíló fürdőszobát, c) teraszt, a levegőztetés céljára, d) játszásra alkalmas kertterületet.
(3) A helyiség berendezését a gondozott gyermekek korösszetételének és fejlettségi szintjének megfelelően kell kialakítani, és a növekedő gyermekek igényei szerint kell változtatni.
(4) 3 éven aluli gyermeket az a gyermekotthon (lakásotthon) fogadhat be, amelyben biztosított a következő a) a szervezési feltételek körében aa) a rendszeres és folyamatos orvosi ellátás, ab) a területi védőnő rendszeres látogatása, ac) a csecsemő, illetve kisgyermek folyamatos felügyelete, a gondozó állandó látó-, illetve hallótávolságon belüli tartózkodása; b) személyi feltételek körében ba) a csoportban a gyermekek gondozását, nevelését ellátó személyek között legalább 1 fő szakképzett csecsemő- és kisgyermek gondozónő alkalmazása,
bb) a csoportot ellátó valamennyi felnőtt alapvető - tanfolyami szintű - csecsemő, illetve kisgyermek gondozási-nevelési, elméleti és gyakorlati ismereteinek megléte; c) a tárgyi feltételek körében ca) a csecsemő, illetve a kisgyermek elhelyezésére, tartózkodására szolgáló helyiségekben a korosztály baleset-megelőzésére vonatkozó szabályok megtartása, cb) a csecsemő, illetve a kisgyermek számára a külön játszóhely és elkerített szobarész, cc) a csecsemő, illetve a kisgyermek ellátásához szükséges biztonságos, célszerű berendezési és felszerelési tárgyak, eszközök megléte.
(5) A gyermekotthonban és lakásotthonban nevelkedő csecsemő táplálásában az Országos Csecsemő- és Gyermek-egészségügyi Intézet által kiadott módszertani levél az irányadó.
(6) Ha a gyermekotthon vállalja a kiskorú gondozott szülő és 3 év alatti gyermekének együttes elhelyezését, biztosítania kell az (4) bekezdés aa) és ab) alpontja, valamint c) pontja szerinti feltételeket, illetve az (4) bekezdés ac) alpontja alapján a szülő távollétében gondoskodnia kell a gyermek folyamatos felügyeletéről.
128/A. § (1) A különleges gyermekotthon vagy a gyermekotthon különleges csoportja feladatkörébe tartozik a tartósan beteg vagy fogyatékos gyermekről való gondoskodás, habilitáció és rehabilitáció is, ha a gyermek állapota nem indokolja az Szt. hatálya alá tartozó fogyatékos személyek vagy pszichiátriai betegek otthonában való elhelyezését, vagy az elhelyezése férőhely hiányában nem lehetséges.
(2) A különleges ellátást igénylő tartósan beteg vagy fogyatékos gyermekek közül egy csoportban legfeljebb a) 8 tartósan beteg, vagy b) 8 középsúlyosan, súlyosan fogyatékos vagy c) 10 enyhén fogyatékos gyermek helyezhető el.
(3) A különleges ellátást nem igénylő gyermekek 12 fős csoportjában legfeljebb 4 fogyatékos gyermek helyezhető el.
(4) A (3) bekezdésben meghatározott csoport létszámát csökkenteni kella) 1 fővel, ha 1 vagy 2 fő,b) 2 fővel, ha 3 vagy 4 fő fogyatékos gyermeket helyeznek el a csoportban.
(5) A különleges ellátást igénylő gyermekek elhelyezésére szolgáló lakótérre a 124. § (4) bekezdésében foglaltak, a munkatársak számára biztosítandó önálló helyiségre a 124. § (7) bekezdésében foglaltak, illetve a több csoport elhelyezésére szolgáló gyermekotthonra a 124. § (6) bekezdésében foglaltak az irányadók.
137. § (1) A gyermek gondozási helyének meghatározása érdekében a szakszolgálat által működtetett megyei bizottság - a gyámhivatal megkeresésére - a gyermekre vonatkozóan szakvéleményt ad, és javaslatot tesz az elhelyezés formájára. A szakszolgálat ennek alapján készíti el az elhelyezési javaslatot.
(2) A szakvélemény elkészítéséhez el kell végezni a gyermek személyiségvizsgálatát, melynek célja a gyermek egészségi, illetve személyiségállapotának meghatározása.
(3) A vizsgálat keretében a) az egészségügyi vizsgálat megállapítja a testi fejlettséget, az esetleges testi, illetve érzékszervi fogyatékosságokat, betegségeket és idegrendszeri károsodásokat, b) a pedagógiai és pszichológiai vizsgálat a rendelkezésre álló adatok és dokumentáció, valamint a gyermek megfigyelése, és megfelelő vizsgálati módszerek segítségével megállapítja a gyermek értelmi képességeinek szintjét, valamint személyiségfejlettségének fokát, neveltségi állapotát, továbbá a személyiségfejlődés, illetőleg a magatartás esetleges zavarainak okát és természetét.
(4) A (3) bekezdés szerinti részvizsgálatok elvégzésétől akkor lehet eltekinteni, ha két hónapnál nem régebbi vizsgálati eredmény áll rendelkezésre. A vizsgálatok eredményei alapján a megyei bizottság szakvéleményt készít.
(5) Fogyatékos gyermek esetében a szakszolgálat a megyei bizottság részére beszerzi az értelmi, testi, illetve érzékszervi fogyatékosságot megállapító szakvéleményt.
(6) A Gyvt. 82. §-ának (7) bekezdésében meghatározott 5 tagból álló megyei bizottság elvégzi a speciális ellátást igénylő gyermek személyiségvizsgálatát, és szakvéleményének kialakítását követően javaslatot tesz a gyermek állapotának leginkább megfelelő elhelyezési formára.
(7) Ha a megyei bizottság a Minisztérium gyermekotthonában történő elhelyezésre tesz javaslatot, a szakszolgálat - a megyei bizottság szakvéleményének egyidejű megküldésével - értesíti az országos bizottságot, és felkéri szakvélemény elkészítésére.
(8) Ha az országos bizottság szakvéleménye alapján is indokolt a gyermek gondozási helyeként a Minisztérium gyermekotthonát kijelölni, a szakszolgálat erre irányuló javaslatot tesz a gyámhivatalnak. Ha az országos bizottság szakvéleménye szerint nem indokolt, vagy férőhely hiányában nem lehetséges a Minisztérium gyermekotthonában történő elhelyezés, a szakszolgálat más, a gyermek állapotának megfelelő gondozási helyre tesz javaslatot.
(9) Az elhelyezési javaslat előkészítése során a szakszolgálat figyelembe veszi a gyámhivatal által rendelkezésére bocsátott, az esetleges korábbi gyermekvédelmi gondoskodásra vonatkozó iratokat, valamint az ideiglenes hatállyal elhelyezett gyermeket befogadó gyermekotthon vezetőjének írásos összefoglalóját a gyermekkel kapcsolatos tapasztalatairól.
(10) Az elhelyezési javaslatot a szakszolgálat a Gyvt. 82. §-ának (2)-(3) bekezdésében meghatározott szempontok figyelembevételével készíti el, és kiemelt figyelmet fordít arra, hogy a különleges, illetve speciális ellátást igénylő gyermek hozzájusson az állapotának megfelelő ellátáshoz. Több telephellyel működő gyermekotthon esetében az elhelyezési javaslatot telephelyekre vonatkozóan kell megtenni.
(11) Az elhelyezési javaslat kialakítása érdekében a szakszolgálat elhelyezési értekezletet hív össze. Az értekezletre meg kell hívni a gyermeket és szülőjét, valamint a gyermek lakóhelye szerint illetékes gyermekjóléti szolgálat, illetve a javasolni kívánt gondozási hely képviselőjét vagy a javasolni kívánt nevelőszülőt és működtetőjének képviselőjét, akiknek a szakszolgálat által előterjesztett elhelyezési javaslatra vonatkozó véleményét írásban kell rögzíteni. A speciális ellátást igénylő gyermek esetén az elhelyezési értekezletre a fentieken kívül meg kell hívni a gyermekjogi képviselőt is. A javasolni kívánt gondozási hely képviselője - fenntartója egyetértésével - vállalhatja a más megye (illetve a főváros) ellátási kötelezettsége alá tartozó gyermek befogadását.
(12) Az elhelyezési javaslatot a gyermekvédelmi nyilvántartás megfelelő adatlapjának kitöltésével kell elkészíteni. Az elhelyezési javaslatot a megkereséstől számított 30 napon belül kell a gyámhivatal részére megküldeni.
150. § (1) A szakszolgálat gyámi gondozói tanácsadója a gyermeki jogok érvényesülése érdekében szakmailag folyamatosan segíti és ellenőrzi a gondozott gyermek gyámjának, gondozójának nevelői, gondozói, illetve gyámi tevékenységét, az egyéni gondozási-nevelési tervben foglaltak végrehajtását, az egyéni elhelyezési terv megvalósulását.
(2) A gyámi gondozói tanácsadó az (1) bekezdésben foglaltak megvalósítása érdekében szükség szerinti gyakorisággal, de legalább 2 havonta egyszer a kijelölt gondozási helyen találkozik a gondozott gyermekkel, a gondozóval és a gyámmal. A látogatás keretében a) az ítélőképessége birtokában lévő gyermekkel folytatott - ha a gyermek kéri, vagy a gyámi gondozói tanácsadó szükségesnek tartja négyszemközti - beszélgetés során tájékozódik a gondozott gyermek helyzetéről, fejlődéséről, esetleges problémáiról; a gyermek kérésére közreműködik a gyermek és a gondozó, illetve a gyám között felmerült vitás kérdések tisztázásában, b) a gondozó, illetve a gyám felkérésére részt vesz a gondozó intézmény szakmai fórumain, c) a gyám felkérésére segítséget nyújt az egyes jognyilatkozatok megtételéhez szükséges gyámi álláspont kialakításában, d) a gondozóval, illetve a gyámmal folytatott konzultáció során tájékozódik da) a gyermeki jogok érvényesülésének biztosításáról, db) a gyámhivatali határozatban foglaltak betartásáról, dc) az egyéni elhelyezési, valamint az egyéni gondozási-nevelési tervben foglaltak megvalósulásáról, dd) a 83-85. §-ban szabályozott gondozási-nevelési feladatok ellátásáról, valamint a 87-89. §-ban rögzített családi kapcsolatok alakulásáról.
(3) A gyámi gondozói tanácsadó a látogatás során szerzett tapasztalatait, megállapításait, illetve a gyermek érdekében tett intézkedéseit írásban dokumentálja. A szakszolgálat ennek alapján teszi meg a (4)-(5) bekezdésben, valamint a 151-152. §-ban meghatározott intézkedéseit.
(4) A szakszolgálat a gyámhivatal megkeresésére, ennek hiányában félévente írásban tájékoztatja a gyámhivatalt a) a gyám tevékenységéről, b) a gyermek és a szülő kapcsolattartásának alakulásáról, c) a szülőnek a gondozó intézménnyel vagy személlyel való együttműködéséről, d) a gyermeknek a kijelölt gondozási helyre történő beilleszkedéséről.
(5) A nevelésbe vételkor fennállt körülmények megváltozásakor, illetve a gyámhivatal megkeresésére a nevelésbe vétel éves felülvizsgálatakor a szakszolgálat javaslatot tesz a gyámhivatalnak a gondozott gyermek a) nevelésbe vételének megszüntetésére vagy fenntartására, b) az elhelyezési tervének fenntartására vagy módosítására, c) gondozási helyének megváltoztatására, új gyámjának kirendelésére, amennyiben ez szükséges.
1. számú melléklet a 15/1998. (IV. 30.) NM rendelethez
A gyermekjóléti és gyermekvédelmi személyes gondoskodás formáinak szakmai létszám irányszámai és létszámminimum normái
 Módszertani feladatot ellátó intézményben	 módszertani szaktanácsadó	 2 fő	
 2/c) Különleges gyermekotthon 
(max. 40 férőhely)	 intézményvezető	 1 fő	
 2/ca) Tartósan beteg, illetve 
fogyatékos gyermekeket ellátó 
(csoportlétsz. a 128/A. § bek. szerint)	 	 	
 gyermekcsoportonként	 nevelő
gyermekvédelmi asszisztens
gyermekfelügyelő	 1 fő
1 fő
3 fő	
 	 (ha a nevelők száma magasabb, a gyermekvédelmi asszisztensek, 
illetve a gyermekfelügyelők száma csökkenthető, ha a csoportra 
vonatkozó összlétszám 5 alá nem kerül)	 	
 	 családgondozó, utógondozó	 10 óra/hét	
 2/cb) 0-3 év közöttieket ellátó 	 	 	
 3 éven aluliakat ellátó csoporthoz (max. 8 fő/csoport) vagy 3 éven aluli fogyatékos gyermekeket is ellátó integrált csoporthoz (max. 6 fő/csoport)	 gondozó, szakgondozó
családgondozó
nevelő
tejkonyhavezető
gazdasági nővér
gyermekszakorvos	 4 fő
10 óra/hét/csoport
1 fő/2 csoport
1 fő/intézmény
1 fő/intézmény
átlag napi 1 óra/csoport	
 3 éven aluliakat ellátó intézményben éjszakai szolgálat teljesítésére	 szakgondozó, gondozó	 1 fő/2 csoport	
 2/d) Utógondozó otthon 
(max. 40 férőhely)	 intézményvezető/szakmai vezető	 1 fő/intézmény	
 25 férőhelyig	 nevelő
gyermekvédelmi asszisztens
családgondozó (utógondozó)	 2 fő/intézmény
1 fő
1 fő/intézmény	
 25-40 férőhelyig	 nevelő
gyermekvédelmi asszisztens
családgondozó (utógondozó)	 4 fő/intézmény
1 fő
2 fő/intézmény	
 Mindegyik típusú ellátásban 
[2, 2/a), 2/c) pont] 	 gyermekotthon-vezető	 1 fő	
 40, illetve 48 gyermekre	 pszichológus
növendékügyi előadó, vagy gyermekvédelmi ügyintéző
gyógypedagógus vagy fejlesztő pedagógus	 1 fő
1 fő
1 fő	
2. számú melléklet a 15/1998. (IV. 30.) NM rendelethez
I. Rész Képesítési előírások a gyermekjóléti és gyermekvédelmi személyes gondoskodás egyes formáiban vezetői beosztásban dolgozók részére
II. Szakellátások
 A 0-3 éves korosztály ellátására	 szakgondozó	 bölcsődei szakgondozó (OKJ), 
csecsemő- és kisgyermekgondozó (OKJ), 
csecsemő- és kisgyermeknevelő-gondozó (OKJ), 
kisgyermekgondozó, -nevelő (OKJ)
vagy 
ezen képesítések valamelyikével rendelkező: védőnő, pedagógus, felsőfokú szociális alapvégzettségű személy, illetve csecsemő- és gyermekgondozó (OKJ) képesítésű személy, ha rendelkezik védőnői, vagy pedagógus, vagy felsőfokú szociális végzettséggel	
 	 gondozó	 csecsemő- és gyermekgondozó (OKJ)	
 	 nevelő	 pedagógus	
 	 utógondozó, családgondozó	 felsőfokú szociális alapvégzettség, pedagógus, pszichológus, vagy
mentálhigiénés szakember, gyermek- és ifjúságvédelmi tanácsadó, jogi szakokleveles
családvédelmi tanácsadó oklevéllel rendelkező: védőnő, teológus, hittantanár, hittanár	

6. számú melléklet a 15/1998. (IV. 30.) NM rendelethez
A gyermekotthonban minimálisan biztosítandó lakóterület-igény
 I.	 0-3 éves korosztály részére csoportonként	 	
 	 gyermekszoba a hozzá kapcsolódó fürdőszobával	 28 m2	
 	 terasz levegőztető ágyak részére	 20 m2	
 	 kert	 100 m2	
 II.	 3 évnél idősebb korosztály részére gyermekenként	 12 m2	

2. sz. melléklet
Nemzetközi kitekintés
Tendenciák a korai nevelés-gondozás terén az Európai Unióban

Előadók:	dr. Bassola Eszter
dr. Lux Ágnes
dr. Retkes Zita

I.	Intézményi (napközbeni, bentlakásos) ellátás az Európai Unió napirendjén
Az Európai Unió számos, a kisgyermekek napközbeni ellátásának javítását célzó javaslatot dolgozott ki, ugyanakkor mára a bentlakásos intézmények kapcsán az a nemzetközi és európai igény és trend is kirajzolódni látszik, hogy a kisgyermekek – különösen a 0-3 év közötti gyermekek számára – az intézményi nevelés nem támogatott, számos jelentős szakmai szervezet részéről megfogalmazódott a bentlakásos intézmények rendszerének teljes felszámolásának igénye is. Ez a törekvés egybeesik azzal a de-institucionalizálási tendenciával, amelyet részletesen elemez az Európai Unió dokumentuma, a Vladimir Spidla felkérésére felállt szakemberek által összeállított anyagban is34. Ebben részletesen foglalkoznak a gyerekek, fogyatékos emberek, mentális problémákkal küzdők, idős emberek helyzetével, és valamennyi terület esetén az a javaslat, hogy közösségi megoldásokra, családi elhelyezésre, és az intézményes ellátás minimalizálására kell törekedni, mert ez szolgálja a kliensek érdekét, érzelmi, fizikai jóllétét.

DAPHNE program
Az Európai Unió a DAPHNE elnevezésű program keretében nyújt támogatást minden olyan szervezetnek, amely különböző intézkedéseket tesz a gyermekek, fiatalok, nők elleni erőszak megelőzése vagy az azzal szembeni harc érdekében. A DAPHNE I. és II. keretében a WHO, a Birminghami Egyetem és hét partner ország szakembereivel felmérte 32 európai országban a 3 év alatti intézményben élő gyermekek körülményeit, köztük részletesen a magyarországi helyzetet (magyar kutató: dr. Herczog Mária), amely vizsgálatot széles körben idézik és használják a kisgyermekek intézményes ellátásának megelőzését, megszüntetését célzó szakpolitikák is a különböző országokban. 

Az európai intézményben élő, három év alatti veszélyeztetett gyermekek számának és jellemzőinek felmérése – Az Európai Unió és az Egészségügyi Világszervezet (WHO) közös kutatása

A projekt háttere
John Bowlby35 máig meghatározó jelentőségű és alapvetésnek tekintett kötődés elméletében az intézményi gondozás szülői gondoskodáshoz képest gyakorolt negatív hatásait hangsúlyozta, amely a 20. században néhány európai országban a nagy nevelő intézetek, gyermekgondozó intézetek igénybe vételében jelentős visszaesést is okozott.
Azon kisgyermekek (0-3 éves korúak) ugyanis, akiket szüleik nélkül helyeznek el nevelő intézetekben, ki vannak téve annak a veszélynek, hogy kötődési zavar, fejlődési lemaradás illetve idegrendszeri károsodás léphet fel, mivel az élet első legérzékenyebb időszakában nélkülözni kénytelenek az egyszemélyes, érzelmi törődést, elfogadást, figyelmet. Az a károsodás pedig, amely a szülőtől való korai megfosztás okozhat, egyenértékű a kisgyermekkel szembeni erőszakkal, és alapvetően meghatározza a gyerekek későbbi életkilátásait, többek között tanulási, beilleszkedési képességeiket is, amelyet az érzelmi depriváció erőteljesen csökkent. 
Az Európai Unió 2002/2003-as DAPHNE Programja, valamint a WHO Európai Regionális Irodája által támogatott kutatás 15 hónapig tartott és a projekt Európa szerte 33 országban azon gyermekek számának és jellemzőinek beazonosítására irányult, akik 2003-ban 3 éves koruk alatt szüleik nélkül kerültek bentlakásos gyermekotthonokba, három hónapnál hosszabb időre. 
Mindemellett egy mélyreható kutatást végeztek az intézményi gondoskodás minőségének feltárására kilenc partner országban: 
Dániában, Franciaországban, Görögországban, Magyarországon, Lengyelországban, Romániában, Szlovákiában, Törökországban és az Egyesült Királyságban.
A projekt ugyancsak feltárta a kisgyermekek alternatív gondozásba vételének, valamint a szegénység vagy a gyermek bántalmazása, elhanyagolása, illetve elhagyása miatti nemzeti és országok közötti örökbefogadás költségeit.
Kétféle módon történt a kutatás során az adatgyűjtés. Egyrészt az Egészségügyi Szolgálatokat vagy az annak megfelelő minisztériumokat keresték meg és kérték fel adatgyűjtésre. Másrészt az intézményi ellátás minél teljesebb körű vizsgálata érdekében a kilenc partner országban néhány intézményt látogattak meg.

A kutatás megállapításai
Abban a 32 országban, amely válaszolt a kutatás során feltett kérdésekre – Svájc amiatt nem tudott választ adni, mivel az országban ilyen adatokra vonatkozóan nincs adatgyűjtés, az Egyesült Királyságban pedig évtizedek óta ilyen típusú intézmény – összesen 23 099 három év alatti gyermek került bentlakásos intézményi gondozásba Európa szerte. A három éves kor alatti gyermekek becsült számához (20,6 millió) viszonyítva, ez 10000-ből 11 három éves kor alatti három hónapnál hosszabb ideig bentlakásos intézményben lévő gyermeket jelent 2003-ban.
Jelentős különbségek mutatkoztak a különböző országokban a három éves kor alatti gyermekek intézményi elhelyezésének arányában is. Négy országban a három éves kor alatti gyermekek egyáltalán nem, vagy kevesebb, mint 1%-a került intézményben elhelyezésre, 12 országban 10000-ből 1-10 gyermek került intézménybe, hét országban 10000-ből 11-30 közötti számú gyermek és végül aggasztó, hogy nyolc országban pedig 10000-ből 31-60 gyermek került intézményi elhelyezésre.
A gondozásba kerülés okainak összehasonlítása is jelentős különbségeket mutatott. 2003-ban a15 EU tagállamban a gyermekek legnagyobb többsége (69 %) bántalmazás vagy elhagyás miatt került bentlakásos intézménybe, 4% elhanyagolás következtében, 4% fogyatékosság, 23% pedig szociális okok – úgy mint börtönbe került szülők – miatt. Árvák – élő szülő nélküli gyermekek – nem kerültek intézményben elhelyezésre. Ezzel szemben más vizsgált országokban az intézményi elhelyezés oka a gyermekek 14%-a esetén durva bánásmód vagy elhanyagolás, 32%-uk esetén az, hogy elhagyták őket, 23%-uk esetén fogyatékosság. Ezen országok esetén az intézménybe került gyermekek 25%-a úgynevezett „szociális árva”, akiket a család rossz egészségi állapota vagy munkaképtelensége miatt helyeztek el itt, 6% pedig árva gyermek.
Az intézményi gondozás minőségének mélyreható vizsgálatára irányuló tanulmány széleskörű változatosságot mutatott ki az elérhető személyzet számára, a fizikai környezetre, a túlzsúfoltságra, a tisztaságra és higiéniára, a fürdőszobákra, a játszó és rekreációs lehetőségekre és a gondozók munkával való megelégedettségére/annak kielégítő voltára vonatkozóan. 
Igen jelentős összefüggés volt kimutatható ezen tényezők magas értékelése és a gyermekek részére nyújtott egyéniesített gondozás színvonala között. Ugyancsak nagy eltérés mutatkozott az alternatív szolgáltatások elérhetősége tekintetében egészen a nevelőszülői ellátás és családi rehabilitáció hiányától, a veszélyeztetettség esetén ezen szolgáltatások minél szélesebb körű igénybe vételéig az egyes országokban. Ez annak ellenére történik így, hogy a vizsgált országokban az intézményi gondoskodás költségei kétszer-háromszor annyit tesznek ki, mint a nevelőszülői gondozás kiadásai. Ez a számítás azért nem tekinthető érvényesnek, mert csak a nevelőszülői ellátás direkt költségeit tartalmazza, a képzés, szervezés, szupervízió, kiegészítő szolgáltatásokét nem. Másészt, biztosan nem a költségek miatt kellene a nevelőszülői ellátást választani, hanem azért, mert biztosítani tudja az egyszemélyes kötődés, családi nevelkedés feltételeit. Ezt akkor is figyelembe kell venni, ha a magas színvonalú nevelőszülői ellátás végül nem sokkal olcsóbb.
16 országban a gyermekek közvetlenül az intézményből kerültek örökbefogadásra és ezen országok közül hatban került sor országok közötti adoptálásra. Ha az országokban történt örökbefogadások egyesített számát nézzük, akkor megállapítható, hogy hét országban az örökbefogadások bizonyos hányada országok közötti adoptáció volt. Ezzel szemben tizenkét EU tagállam 2003-ban több száz (néhány esetben több ezer) országok közötti adaptációt fogadott évente a világ minden országából, mindamellett, hogy a nemzeti örökbefogadást részesítették előnyben. 
A kutatás eredményével kapcsolatban mindenekelőtt azt fontos kiemelni, hogy ez jelentette az első nemzetközi kísérletet a gyermekek korai intézményi gondozásba kerülésének feltárására és összehasonlítására annak okai, száma és jellemvonásait illetően Európa szerte. Ugyancsak elsőként került sor a tanulmány keretében az intézményi gondoskodás alternatív lehetőségei elterjedésének felkutatására Európában. Az országok közötti örökbefogadás számával kapcsolatban ki kell emelni, hogy egyes országokban inkább erre került sor, minthogy nevelőszülőknél helyezték volna el a gyermekeket, ez pedig aggodalmat kell, hogy keltsen úgy a fogadó, mint az örökbeadó országban is. 
A projekt ugyancsak felhívta a figyelmet a három éves kor alatti gyermekek – beleértve a fogyatékkal élő és nemzeti- etnikai származású – korai nélkülözésére, nyomorára annak körülményeire és következményeire.
Kifejezetten hangsúlyozni kell a projekt eredményeinek értékelésekor, hogy a gyermekek gondozása és védelme érdekében érvényesülnie kell annak a mindenekfelett álló irányelvnek, hogy egyetlen három éves kor alatti gyermek sem kerülhet bentlakásos intézménybe szülői/elsődleges gondoskodás nélkül. Ugyancsak ajánlott, hogy az intézményben történő tartózkodás ideje ne legyen hosszabb, mint három hónap. 
Az intézményes ellátásból való kikerüléskor ugyanakkor nagyon körültekintően kell eljárni, annak érdekében, hogy a gyermek és a gondozó – vér szerinti szülő, örökbefogadó, nevelőszülő – felkészült legyen a változásra, ezért a kutatók egy olyan kézikönyvet állítottak össze, amely ezt a felkészülését segíti. A kézikönyv hamarosan megjelenik magyar nyelven is a Család, gyermek, ifjúság Egyesület kiadásában. 
A kutatás 2010-ben indult harmadik fázisában az elhagyott újszülöttekről és kisgyerekekről kezdődött kutatás azonos körben, annak érdekében, hogy vizsgálni lehessen kik, milyen körülmények között és hol, hogyan hagyják el gyermeküket – kórház, közterület, inkubátor stb. – és mit lehetne tenni a megelőzés érdekében. A vizsgálat két évig tart, és remélhetően átfogó javaslatokat fog tartalmazni a leghatékonyabb megelőzési stratégiákról. 

II.	Eurochild – civil ernyőszervezet Európában
A Eurochild, amely több mint 100 európai gyermekvédelmi szervezetet tömörít 32 országból, azzal a céllal, hogy a gyermekek és fiatalok életminőségét javítsa Európa szerte, európai szinten a gyermekek jogaival kapcsolatos ügyekben az egyetlen ernyőszervezetek, amely munkáját az ENSZ Gyermekjogi  Egyezményében megfogalmazottak szerint végzi. 
A szervezet kampányokat szervez a gyermekek jogainak érvényesülése érdekében egész Európában. Különösen a szegénység, társadalmi kirekesztettség és marginalizálódás miatt veszélyeztetett gyermekekre összpontosítva. A szervezet tematikus munkacsoportjai külön fórumot biztosít a tagok számára a speciális jellegű tudás és gyakorlat egymásnak történő átadására.
A Eurochild 2009. június 23-24-én, Prágában tartott műhelybeszélgetésén elfogadta jelentését36, amely a Szegénység, társadalmi kirekesztettség és a szülői gondoskodás nélkül maradt gyermekek összefüggéseit vizsgálta. A jelentés ajánlásokat fogalmaz meg az Európai Unió, a tagállamok és a Eurochild tagszervezetek részére. A jelentés központi gondolata: (1) egyetlen gyermeket vagy fiatalt se helyezzenek intézményi gondozásba, szegénysége vagy társadalmi kirekesztettsége okán; (2) egyetlen alternatív gondozásban élő gyermeket vagy fiatalt sem érhet hátrány szegénysége vagy társadalmi kirekesztettsége miatt; (3) egyetlen fiatal se legyen a szegénység vagy társadalmi kirekesztettség áldozata, az intézményből való kikerülést követően. (4) az intézményi gondoskodásban élő gyermekeket és fiatalokat é, valamint vérszerinti családjaikat ösztönözni kell arra, hogy részt vegyenek az őket érintő döntésekbe; (5) a vér szerinti családdal való kapcsolattartást, amennyiben lehetséges ösztönözni kell az intézményi elhelyezés során is. A testvéreket lehetőség szerint, legjobb érdekük szem előtt tartásával együtt kell tartani. (6) A gyermekek családjuktól való elszakítást megelőző szakpolitikáknak jól megalapozott dokumentált adatokon, információkon kell nyugodniuk.

A bentlakásos intézmények kapcsán a Eurochild az Európai Parlamentben, 2010. januárjában tartott kerekasztal-beszélgetésen37 mutatta be azt az elsősorban adatgyűjtést célzó felmérést, amelyet 2009 során végeztek 30 ország részvételével az alternatív gyermekgondozási-nevelési intézmények helyzetéről (ideértve a bentlakásos intézményeket is). A felmérés áttekintést igyekszik adni az érintett gyermekek számáról és más jellemzőiről, „kimenetelükről”, az adatok pontosságáról és elérhetőségéről, az intézményi keretekről, a minőség standardokról és a gyermekek részvételének, bevonásának helyzetéről.38 
A válaszokból egyértelműen kiderült, hogy nincs következetesen végzett adatgyűjtés e kérdésben, tovább az alternatív gondozásnak-nevelésnek számos különböző elnevezése használatos az egyes európai országokban. A „bentlakásos intézményekbe” például beleérthető a bentlakásos iskola, a „speciális” iskola, a csecsemőotthon, a mentális vagy fizikai fogyatékossággal élő gyermekek intézményei, a viselkedési zavarral küzdő gyermekek intézményei, a fiatalkorú bűnelkövetők intézményei is. Az adatgyűjtés rendszere is eltérő, így például Hollandiában nincsen arra vonatkozóan adat, hány gyermek él intézményekben, de elérhető a bentlakásos intézményekben hozzáférhető ágyak száma. A felmérésből kiderült, hogy nem elhanyagolható arányú az alternatív nevelésben élő gyermekek száma: Európában körülbelül a gyermekek 1%-a érintett (ez megközelítőleg 1 millió gyermeket jelent). Ez az arány is eltérő természetesen az egyes országokban, így míg Lettországban körülbelül a gyermekek 2,2 %-át érinti, addig Svédországban ez az arány 0,6%.
Annak ellenére, hogy a legtöbb európai ország már felismerte, hogy az intézményi elhelyezés a (vér szerinti vagy nevelő) családban való nevelés és a családtámogató szolgáltatásokat követő utolsó megoldás lehet csak, az intézményi nevelés még mindig elterjedt (egyes országokban növekvő mértékben, mint például Bulgáriában vagy Lettországban39) az Európai Unió számos országában, s mindamellett, hogy pozitív erőfeszítéseket is lehet tapasztalni egyes országokban, többre van szükség. 
Habár széles körben elismert tény, hogy az intézményben elhelyezett 3 év alatti gyermekek néhány hónap alatt is visszafordíthatatlan károkat szenvednek, többek között érzelmi- és fizikai, kognitív fejlődésükben, a csecsemőotthonok még mindig működnek sok európai országban. Az ENSZ Egészségügyi Világszervezete (WHO) és a Birminghami Egyetem által 2005-ben készített, már idézett felmérése alapján több mint 21 ezer 3 év alatti gyermek volt intézményekben elhelyezve 2003-ban Európa szerte (DAPHNE kutatás).
Sajnálatos tény, hogy a roma gyermekek és a fogyatékossággal élő gyermekek egyértelműen felülreprezentáltak az intézményi gondozásban. 
Amellett, hogy a gyermekek intézményi elhelyezésének a család szegénységével és anyagi deprivációjával való összefüggése adatok hiányában nem mutatható ki, világos, hogy a hatékonyabb megoldást jelentő megelőzés és a családok támogatása még mindig alulfinanszírozott és alulbecsült egyes országokban. 
A felmérés alapján a kerekasztal-beszélgetés résztvevői az Európai Unió felé számos ajánlást fogalmaztak meg, így:
-	Legyen politikai prioritás, hogy az intézményi ellátásban élő gyermekek számáról készüljön összehasonlítható adatbázis;
-	Az Európai Unió tagországai tegyenek azonnali intézkedéseket a (nagy, bentlakásos) intézmények rendszerének teljes felszámolására és haladjanak a családalapú ellátás irányába;
-	Vezessenek be tilalmat a 3 év alatti gyermekek intézményi elhelyezésére;
-	Az Európai Unió támogassa a tagállamokat abban, hogy a gyermekekkel foglalkozó szakemberek (az oktatás-nevelés, az egészségügy, a szociális munka, stb) magasszintű, minőségi képzésben részesüljenek és jól működő szupervízióban vegyenek részt;
-	A gyermekszegénység elleni küzdelem maradjon alapvető politikai prioritás; s csökkenteni kell a társadalmi kirekesztettséget, biztosítani kell, hogy egy gyermek se kerüljön szegénysége, fogyatékossága, etnikai származása miatt intézményi ellátásba;
-	Ösztönözni kell a tagállamokat, hogy nemzeti szabályozásukat harmonizálják az ENSZ alternatív gondozásról szóló iránymutatásának rendelkezéseivel40.
-	Biztosítani kell az alternatív ellátást megtapasztalt gyermekek és családjuk számára a részvételt az őket érintő döntéshozatalban, továbbá az alternatív ellátást magában foglaló szakpolitikák kidolgozásában, erősítve a civil társadalmat is.

A felmérésben és a kerekasztal beszélgetésen részt vett Jan Pfeiffer szakértő is, akit Vladimir Spidla még szociális ügyekért felelős európai biztosként kért fel egy átfogó jelentés elkészítésére.41

A Eurochild felhívása a szülői gondoskodás nélkül maradt gyermekek alternatív gondozása minőségének javítása érdekében szükséges intézkedésekre 
Az alternatív gondozásban lévő gyermekekkel foglalkozó munkacsoport a szegénység, szociális kirekesztettség, marginalizálódás valamint a gyermekek alternatív gondozásba vétele, vagy abból történő kikerülése közötti kapcsolatra összpontosítanak. A munkacsoportok céljai a következők:
1)	Egyetlen gyermek vagy fiatal sem kerülhet gondozásba szegénység vagy szociális kirekesztettség miatt. Azokat a komplex jellegű, többszintű problémákat, amelyekkel a folyamatos nélkülözésre kényszerült családok szembesülnek, jobban meg kell érteni és azokra olyan választ kell adni, amely elkerüli a gyermek szülői gondoskodásból történő kiszakítását.
2)	Egyetlen gondozásban lévő gyermek vagy fiatal sem szenvedhet hátrányt szegénység vagy szociális kirekesztettség miatt. A gondozás ideje alatt az államnak magas szintű és a gyermek egyéni szükségleteihez igazodó gondoskodást kell nyújtania.
3)	Egyetlen gondozásból kikerülő fiatal sem válhat szegénység vagy szociális kirekesztődés áldozatává. Az alternatív gondozásból a független élethez való átvezetésnek előre jól megtervezettnek és előkészítettnek kell lennie. A fiataloknak mindaddig, amíg szükséges, megfelelő segítséget kell nyújtani a kikerülést követően.
Ezen célok elérése érdekében minden egyes szervnek, minden szinten együtt kell működnie a szükséges stratégiák, politikai intézkedések, a minőségi követelmények és ellenőrzés kialakítása során.

Nemzetközi jogi háttér
Minden uniós tagállam ratifikálta az ENSZ Gyermekjogi Egyezményét, amely kulcsfontosságú keretszabályozást jelent a szülői gondoskodásból kivett gyermekek érdekében alkotott jogszabályok között.
A Lisszaboni Szerződés 2009 decemberében történt hatályba lépése új utat nyitott a gyermekek jogai érdekében tett intézkedések előtt, hiszen a gyermeki jogok érvényesülésének előmozdítása az Európai Unió történelmében először az Unió egyik fő célkitűzései között szerepel. A Lisszaboni Szerződés az Európai Unió Alapjogi Chartáját is kötelező erejűvé tette az egyes tagállamok számára. A Chartában pedig külön cikkely szól a gyermekek mindenekfelett álló érdekének elismeréséről és a gyermekek részvételhez való jogáról.
A Szociális Védelmi Bizottság 2008 januárjában jelentést fogadott el „Gyermekszegénység és jól-lét: a jelenlegi helyzet és az út előre” címmel42. Az ajánlásai között a Védelmi Bizottság többek között arra hív fel, hogy az államok ellenőrizzék a veszélyeztetett helyzetben lévő (pl. intézményekben, nevelőintézetekben, valamint a fogyatékossággal élő) gyermekek életkörülményeit, valamint, hogy folytassanak adatgyűjtést a különböző statisztikai felmérésekből és nyilvántartásokból annak érdekében, hogy be lehessen azonosítani azokat a gyermekeket, akiket külön figyelemmel kell kísérni.

2009 szeptemberében az Európai Bizottság támogatásával felállított ad-hoc szakértői bizottság adott közre egy jelentést Az intézményi gondozásról a közösségi alapú gondozásra való áttérésről43. A jelentés számos ajánlást fogalmaz meg az Európai Bizottság felé, így többek között a következőket:
– Közleményt kell elfogadni az intézményes rendszerű gondozásról a közösségi alapú gondozásra történő áttérésről;
– Az intézmény rendszer teljes felszámolása (dezinstitucionalizáció) érdekében az EU Strukturális Alapjainak és más támogatási eszközök használatáról szóló iránymutatások elfogadása;
– Elő kell segíteni a jó gyakorlatok és modellek cseréjét ezen a területen;
– Független szakértőkből álló testület felállítása;
– A bizottságon belül a szóban forgó kérdést érintő ismeretek terjesztése;
– A közösségi alapú gondozásba való befektetés fontosságának hangsúlyozása a Kohéziós Politika 2013-at követő jövőjének vitája során;
– A kutatások támogatása ezen a területen.

A Eurochild támogatja ezeket az ajánlásokat és hisz abban, hogy a gyermekek intézményi gondozásának teljes felszámolása megfelelő kiindulási pontot jelent az Európai Uniós intézkedések területén. A Eurochild általános célkitűzése pedig abban áll, hogy a tagállamok megújult elkötelezettséggel viszonyuljanak az alternatív gondozásban lévő gyermekek jogainak, valamint a gyermekek megfelelő minőségű gondozáshoz való jogának védelme iránt, amely összhangban áll az ENSZ Gyermekek alternatív gondozására vonatkozó iránymutatásával.
A Eurochild a szülői gondoskodástól megfosztott, vagy azzal veszélyeztetett gyermekek jogainak védelme érdekében mind az Európai Unió tagállamainak, mind pedig az Európai Bizottságnak különböző ajánlásokat fogalmazott meg.
Ami a tagállamokat illeti, a Eurochild ajánlásában mindenek előtt az államok azon felelősségét hangsúlyozta, mely szerint biztosítaniuk kell a szülői gondoskodástól megfosztott, vagy azzal veszélyeztetett gyermekek gondozására vonatkozó stratégiák, politikák alkalmazását és fejlesztését. Ennek keretében a Eurochild a következő ajánlásokat tette a tagállamok felé:

1.	Biztosítani, hogy egyetlen gyermek se kerüljön intézményi gondozásba szegénysége, fogyatékossága, vagy nemzetiségi-etnikai származása miatt. Összefüggés mutatható ki ugyanis a szegénység, a szociális kirekesztettség és a gyermekek veszélyeztetettsége között, az Európai Uniónak pedig elő kellene segítenie a családok széthullásának és a gyermekek családtól történő elszakításának megelőzésére irányuló programokat a sérülékeny csoportok részére nyújtott támogatásokon keresztül. A gyermekszegénység elleni küzdelem ugyancsak kulcsfontosságú politikai célkitűzése kell, hogy legyen az Európai Uniónak. 
2.	Integrált család és közösségi alapú szolgáltatások biztosítása a gyermeki jogok tiszteletben tartásával.

Azokban az esetekben, ahol az alternatív gondozás mutatkozik szükségesnek, valamint ha a gyermek mindenekfelett álló érdeke megkívánja, a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a gyermekek és fiatalok számára a lehető legmagasabb szintű gondoskodást nyújtsa az ő jövőbeli és aktuális jóllétük érdekében. A gondozás módjának és a gondozás idejének megválasztása minden esetben az egyénhez mérten megfelelő kell, hogy legyen és stabilitást és folyamatosságot kell, hogy jelentsen a gyermek számára. Ugyancsak rendszeresen felül kell vizsgálni és adott esetben meg kell változtatni a gyermek mindenekfelett álló érdeke érvényesülése érdekében.
A tagállamoknak biztosítaniuk kell a család és közösség alapú gondoskodás lehetőségét az intézményi gondozás alternatívájaként, amely egyéniesített támogatást kell, hogy adjon minden gyermeknek. 
Ugyancsak szükség van annak biztosítására, hogy a gondoskodási rendszerben részt vevő gyermekek nem egy egységes csoportként kerülnek megfontolásra, hanem külön csoportok kerülhetnek kiemelésre, amelyek egyéni gondoskodást igényelnek (így 3 éven aluli gyermekek, testvérek, fogyatékkal élő gyermekek, fiatalkorú elkövetők, stb.)
A Eurochild ajánlásában külön kiemeli, hogy a család alapú gondoskodás és a családi támogatás elsőbbséget kell, hogy élvezzen annak biztosítására, hogy három éves kor alatti gyermek ne kerüljön intézményi gondoskodásba. Ezt a tilalmat pedig Európai Uniós szinten kell ellenőrizni. 
1.	Magas szintű folyamatos képzés és ellenőrzés biztosítása – az ENSZ iránymutatásnak megfelelően külön figyelmet kell fordítani a kiválasztásra, a szakmai előírásokra, a képzésre és az ellátók szupervíziójára. 
2.	Hatékony átmenet biztosítása az intézményesből a család jellegű gondoskodásra való áttéréshez. 
Ott ahol az intézmények megmaradnak, a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az alternatívák az intézményi gondozás rendszerének felszámolására irányuljanak, jól meghatározott célkitűzésekkel. 
3.	A re-integrált gyermekek helyzetének ellenőrzése: abban az esetben, ha a gyermekek a vérszerinti családjukba vagy nevelőszülőkhöz kerülnek vissza, folyamatosan figyelemmel kell kísérni, ellenőrizni, támogatni kell őket.
4.	Biztosítani kell, hogy az intézményes gondoskodást megtapasztalt gyermekek és családjaik hangot adhassanak véleményüknek- lehetőséget kell adni a gyermekeknek, fiataloknak és családjuknak az őket érintő döntések meghozatalában való részvételre.
5.	A források hatékony és megfelelő felhasználásának biztosítása, melynek egyik kulcsfontosságú része a strukturális alapok és más EU-s támogatási források megfelelő felhasználása.

III.	Az Európa Tanács tevékenysége
Az Európa Tanács is kiemelten foglalkozik a gyermeki jogok védelmével az „Építsük Európát a gyermekekkel a gyermekekért!44” a 2005-ben életre hívott, s azóta megújított és megerősített keretprogram és stratégia keretében. Külön figyelmet szentelnek az alternatív gondozásban élő gyermekekre. Hangsúlyozzák, hogy a család a gyermek fejlődése és jól-léte szempontjából a legmegfelelőbb környezet. Az intézményi elhelyezés traumatikus élmény marad az azt megélt gyermekek számára. Az Európa Tanács 2005-ben ajánlást fogalmazott meg a Bentlakásos intézményekben élő gyermekek jogainak védelmére45, melyben általánosan követendő alapelveket fogalmaztak meg a családból kikerült gyermekek gondozásához, különös figyelemmel a bentlakásos intézményekben élő gyermekekre. Az ajánlás kiemeli a gyermekek jogainak teljes körű védelmének szükségességét az intézményi gondozás során is. Az ajánlás szerint, az intézményi elhelyezés csak abban az esetben indokolt, amennyiben a gyermek olyan fokú veszélyben van, hogy a családi környezetben maradása lehetetlen. A bentlakásos intézményeknek biztosítani kell a gyermek számára a lehető legmegfelelőbb fejlődést, a családba történő re-integráció elősegítését. A szupervízió nagyon fontos szerepet játszik ebben a folyamatban. 
Az Európa Tanács 2006-ban A veszélyeztetett és intézményi gondozásban lévő gyermekek jogai címmel könyvet adott ki, amely részletesek körüljárja a téma fontosságát és a terület érzékenységére való tekintettel a körültekintő, átgondolt lépések szükségességét.
Az Európa Tanács jelentős hangsúlyt helyez e programja során arra, hogy a gyermekek számára is könnyen érthető és elérhető legyen az az anyag, amit részükre, és róluk az Európa Tanács kidolgozott. Így elérhető számos európai nyelven az a gyermekeknek szóló kiadvány, amely színes illusztrációkkal, informatív szöveggel, képregény történetekkel és könnyen érthető stílusban igyekszik bemutatni az intézményi ellátást, a gyakran felmerülő kérdéseket és válaszokat ad e témában és a joggyakorlás lehetőségeiről a gyermekek számára. A „Gyermekek és fiatalok az intézményi gondozásban – Fedezd fel a jogaidat!” kiadvány a Nemzetközi SOS Gyermekfaluval közösen készült el az ENSZ Gyermekjogi Egyezményének 20. évfordulójára 2009-ben.
Az Európa Tanács Parlamenti Közgyűlése jelentést fogadott el 2010. július 15-én a Szülői gondozás-nevelés nélküli gyermekek: sürgős lépések szükségesek címmel46, amely örömét fejezte ki, hogy az Európa Tanács számos országa az elmúlt évtizedekben jelentős előrelépéseket ért el a gyermekek jogainak védelme és jól-léte terén, azonban globális kontextusban és a gazdasági válság által felerősödve, a gyermekek nagy hányada új kihívásokkal kénytelen szembesülni. Amellett, hogy a gyermekek kiemelése a vérszerinti családból sok esetben nem kikerülhető, az alternatív gondozás körülményeinek mindig a gyermek mindenek felett álló érdekét kell szem előtt tartsák, ideális a családi környezethez leginkább hasonlító, személyre szabott gondozási formák megerősítése, mint a nevelőszülői rendszer hatékonyabb és elterjedtebb működtetése. Továbbá szükségesek azoknak a programoknak a továbbfejlesztése és használata az egyes tagállamokban, amelyek az intézményi ellátás teljes felszámolására törekednek.

IV.	Az Európai Unió tevékenysége a kisgyermekek napközbeni ellátása terén
Az Európai Unió Tanácsának 1992-ben született Gyermeknevelésről és gondozásról szóló ajánlásban47 a tagállamok megállapodtak olyan közös politikai elvekben és célokban, amelyek azt tűzték ki célul, „hogy a nők és a férfiak össze tudják egyeztetni munkájukat és családi életüket, valamint a gyermekvállalásból fakadó kötelezettségeket.” 
Az ajánlás számos, a szolgáltatások minőségének javítását célzó elemet tartalmaz: megfizethetőség, a szolgáltatások elérhetőségének lehetősége valamennyi területen (vidéken és a városokban egyaránt); a szolgáltatásokhoz való hozzáférés a speciális szükségletű gyermekek számára; a biztonságos ellátás pedagógiai szemlélettel való összeegyeztetése; a szülők, a kisközösségek és az ellátók között szoros, készséges és nyitott kapcsolat kialakítása; a szolgáltatások sokfélesége és rugalmassága; a szülők megnövekedett választási lehetőségei; a különböző szolgáltatások közötti koherencia kiépítése.
A Tanács ajánlását követte az Útmutató a Jó gyakorlatokhoz című kiadvány publikálása. Az Európai Bizottság Gyermekgondozási Hálózata (European Commission Childcare Network) jelentést adott ki A kisgyermekek gondozásának monitoringja címmel. A Hálózatot felkérték a gyermekgondozási szolgáltatások minősének definiálására. Összefoglaló jelentésüket 1996-ban hozták nyilvánosságra A kisgyermekek jóléti szolgáltatásainak minőségi kritériumai címmel egy tízéves akcióprogram keretében, amely 40 célkitűzést foglal magában a következő tíz év közfinanszírozású szolgáltatásai területén. Ezen a célok néhány speciális feltételhez kapcsolódnak, amelyek a minőségi szolgáltatásokat célozzák:
1.	Szakpolitikai keretszabályozás a szolgáltatásokat érintő rendelkezések kapcsán: nemzeti, regionális, helyi szinten legyen egy témáért felelős osztály; törvényi szinten legyen biztosítva, hogy a célkitűzések megvalósulnak; nemzeti és helyi infrastruktúra fejlesztés, tervező-monitoring rendszer kiépítése, amely magában foglalja az teljes ellátás szükségleteit fedező szolgáltatásokat.
2.	Pénzügyi célkitűzések: a közkiadások a GDP legalább 1%-át el kell érjék, az infrastruktúrára költött kiadásokat 90%-ban a 3-6 évesekre, 15%-ban a három év alatti gyermekekre kell fordítani; a szolgáltatások igénybevételéhez rugalmasságot kell biztosítani; a szülők számára meg kell adni a választás lehetőségét, védve a sokféleség értékét és valamennyi fogyatékossággal élő gyermek számára ugyanazt a hozzáférést kell biztosítani, mint a többi, megfelelő ellátással rendelkező gyermeknek. A családokat kímélni kell a háztartásra nehezülő kiadások tervezése során.
3.	Oktatási célok: koherens érték és oktatási-nevelési filozófia kidolgozása szükséges a szülők és az ellátók bevonásával; támogatni kell a gyermek önazonosság tudatának és autonómiájának kiépülését, a társadalomba való beilleszkedését, fejleszteni kell nyelvi és verbális készségeit, matematikai és tudományos érdeklődését, zenei és művészi kifejeződését, drámai vagy bábjáték iránti érdeklődését, egészségügyi és higiéniás, táplálkozásbeli, a helyi közösségről való tudását segítő, valamennyi gyermek családját, nyelvét, kulturális örökségét, vallását és nemét tisztelő fejlődését.
4.	Az ellátók és a gyermekszám összefüggése: reagálni kell a szolgáltatások célkitűzéseire és a gyermekek életkorára (korcsoportonként változó számú ellátó személyzet foglalkoztatása) és lehetőséget kell biztosítani számukra az ún. nem-kontakt, tehát hasznos szabadidőt (pl. továbbképzés).
5.	Foglalkoztatás: a teljes állásban foglalkoztatott ellátó személyzet béreinek a tanárokéval való összehasonlítása lehet szükséges, minimum 60%-uknak kell legalább 3 év tapasztalat 18 év felettiek oktatásából, és biztosítani kell a szakmai továbbfejlődést; a foglalkoztatottak 20%-a férfi legyen.
6.	Környezetvédelmi és egészségügyi célok: biztosítani kell a három év alatti gyermekek gondozása során az egy főre jutó minimum 6 m2 belső teret, 4 m2 teret a 3-6 év közötti gyermekek részére, és közvetlen kapcsolatot kell biztosítani a minimum 6 m2 szabadtérre.
7.	Szülők: a döntéshozatalba való teljes bevonás szükséges, formális és informális kapcsolódás a közösséghez és az adott terület etnikai sokféleségének figyelembe vétele szükséges a foglalkoztatási eljárások során.
8.	Teljesítmény mutatók: annak kimutatására is hangsúlyt kell fektetni, hogy szolgáltatások hogyan viszonyulnak a kitűzött célokhoz; a gyermekek fejlődésének rendszeres mérése; a szülők és a közösség nézeteinek visszatükröződése e célkitűzések végrehajtása során.

Barcelonai célok
2002-ben a tagállamok barcelonai találkozójukon megállapodtak kvantitatív célkitűzésekben a gyermekellátás színvonalának emelésére 33%-ban a 0-3 éves gyermekek számára, 90%-ban a három éves kortól a tanköteles kor eléréséig 2010-re. 2008-ban csak 5 állam érte el a 0-3 éves korú gyermekek érintő célkitűzést, és 8 a 3 év fölöttit. Ezek az ún. barcelonai célok a Lisszaboni Stratégia központi elemeiként integrálódtak.48 Az új Lisszaboni Stratégia keretében a célkitűzések még ambíciózusabbak – 90% és 100% – ami egyértelműen jelöli az arányokat. A szakemberek és szakmai szervezetek hangsúlyozzák, hogy bármiféle cél kitűzése csak a magas színvonalú ellátás mellett támogatható, pusztán a napközbeni ellátás önmagában nem elégséges cél. 
Az Európai Bizottság a 2009 júniusában nyilvánosságra hozott ún. NESSE jelentésében (Network of Experts in the Social Sciences of Education and Training) és számos egyeztetésen hangsúlyozta a barcelonai célok fontosságát, megjegyezve a szegénységben élő gyermekeket érintő céltámogatások problémás természetét, és arra a következtetésre jutott, hogy „befogadó, általános ellátás megfelelőbb megoldás” (univerzális megközelítés). A jelentés továbbá hangsúlyozta, hogy az intézményi gondozás helyett jobb megoldás lehet az anyáknak/apáknak a finanszírozott szülési szabadság, valamint a gyermekek jogait érvényre kell juttatni a szolgáltatásokban. 
Androulla Vassiliou, oktatásért felelős uniós biztos és Andor László, szociális ügyekért felelős biztos számos alkalommal kiemelte, hogy a gyermekek gondozásába való befektetés, a mindenki által hozzáférhető és megfizethető szolgáltatások színvonalának emelése segít elérni az lisszaboni stratégiát felváltó Európa 2020 stratégia általános céljait is.
Az Európai Unió ezen kezdeményezései a nemek közti egyenlőség elvén nyugszanak. Később az Unió számos publikációt hozott nyilvánosságra, amelyek a gyermekellátással-gondozással foglalkoztak az oktatás javítását célzó perspektívából. Így a 2006-ban született „A Hatékonyság és egyenlőség az európai oktatási rendszerekben” című bizottsági közlemény sürgette a tagállamokat, hogy nagyobb mértékben fektessenek be a korai gyermekkori gondozásba és nevelésbe, a továbbtanulás alapjául szolgáló hatékony eszközként, amely megelőzheti az iskolából való kiesést, és elősegíti az egyenlő hozzáféréshez, bánásmódhoz.
A gyermeki jogok védelmének megvalósítása, mint cél megjelent az Európai Unió napirendjén, 2006-ban A Gyermekjogokról szóló uniós stratégiáról49 című közleményben50, amelyet megerősített a 2009-ben december elsejétől hatályos Lisszaboni Szerződés 3. szakasza is. 
Hangsúlyozni szükséges, hogy a fenti dokumentumok a kisgyermekek napközbeni ellátásra vonatkoztak, nem kifejezetten a bentlakásos intézményes ellátásra, mert azt nem szabályozni, hanem tulajdonképpen megszüntetni szándékoznak az európai döntéshozók, mindenki számára fizikailag, anyagilag elérhető napközbeni ellátását az egyik legjobb megelőzés az intézményes (bentlakásos) ellátásba kerülés elérésére, mert segít a szülőnek és a gyereknek is!!) Más releváns európai és nemzetközi felmérések, jelentések 
– Az OECD Erős Kezdet jelentései (Start Strong Reports)/2001 és 2006/ hangsúlyozzák, hogy az eredményes korai nevelés és gyermekellátás kulcsa a rendszerszerű és integrált szakpolitika; az erős és egyenjogú partnerség a korai gyermekellátó szolgáltatók és az oktatási rendszer között; a hozzáférés egyenlőségének biztosítása; e területbe történő jelentős beruházások állami finanszírozással; a részvételi elv erősítése a minőség javítása érdekében, a személyzet továbbképzése és munkakörülményeinek javítása.
– UNICEF Report Card 8 (2008) összefoglalja a fejlett országokban működő korai gyermekkori ellátás intézményrendszerét, meghatározott minimum standardok alapján (így többek között: a szülési szabadság pénzbeli támogatásának minimuma, a nemzeti akcióterv kidolgozása, különös tekintettel a fogyatékossággal élő gyermekekre; a három év alatti gyermekek ellátására vonatkozó külön rendelkezések; az ellátó személyzet oktatási-képzési lehetőségei; a gyermekszám arányos ellátó személyzet; a közfinanszírozás minimum szintje; a gyermekszegénység szintje).
– Children in Europe „Kisgyermekek és ellátásuk: útban az európai fellépés felé” (2008) tíz elvet javasol, mint a tagállamok számára követendő alapvető zsinórmértéket a szolgáltatások alapjául 2020-re: valamennyi gyermek számára hozzáférhető szolgáltatásokat; megfizethető szolgáltatásokat /ingyenes hozzáférést adóbefizetésekből finanszírozva; holisztikus és többrétegű (pedagógiai) megközelítést, a részvételi elv erősítését; a sokféleség és a szabad választás elvének tiszteletben tartását; részvételi, demokratikus és átlátható; erős és egyenjogú partnerség az iskolákkal; határokon átnyúló partnerségek kiépítését és jógyakorlat-cserét.
A fenti törekvések több szempontból kiemelkedő jelentőségűek a gyermekkori – és nem csak az iskoláskor előtti – napközbeni ellátás és nevelés terén: egyrészt a magas színvonalú, minden gyermek számára fizikailag és anyagilag elérhető szolgáltatások megelőzhetik a bentlakásos intézménybekerülést, másrészt segítik a szülőt és a gyermeket is. 

3. sz. melléklet
 Régió	Összes 0-3 éves	Az összesből
gyermekotthonban él	A gyermekotthonban élők közül
beteg és/vagy fogyatékkal élő	Az összesből nevelőszülőnél él	A nevelőszülőnél élők közül beteg és/vagy fogyatékkal élő	
	Szám	Megoszl.	Szám	Megoszl.	Szám	Megoszl.	Szám	Megoszl.	Szám	Megoszl.	
Közép-magyarországi régió	273	100%	102	37%	19	19%	171	63%	14	8%	
Budapest	137	50%	95	69%	15	16%	42	31%	0	0%	
Pest megye	136	50%	7	5%	4	57%	129	95%	0	0%	
Közép-dunántúli régió	139	100%	28	20%	8	29%	111	80%	7	6%	
Fejér megye	63	45%	9	14%	5	56%	54	86%	6	11%	
Komárom-Esztergom megye	39	28%	11	28%	2	18%	28	72%	0	0%	
Veszprém megye	37	27%	8	22%	1	13%	29	78%	1	3%	
Észak-alföldi régió	415	100%	47	11%	7	15%	368	89%	21	6%	
Jász-Nagykun Szolnok megye	68	16%	11	16%	1	9%	57	84%	8	14%	
Hajdú-Bihar megye	114	27%	33	29%	na	na	81	71%	6	7%	
Szabolcs-Szatmár-Bereg m.	233	56%	3	1%	2	67%	230	99%	7	3%	
Észak-magyarországi régió	206	100%	71	34%	16	23%	135	66%	19	14%	
Borsod-Abaúj-Zemplén megye	150	73%	44	29%	14	32%	106	71%	18	17%	
Heves megye	34	17%	13	38%	2	15%	21	62%	0	0%	
Nógrád megye	22	11%	14	64%	0	0%	8	36%	1	13%	
Dél-alföldi régió	199	100%	29	15%	14	48%	170	85%	19	11%	
Bács-kiskun megye	105	53%	4	4%	3	75%	101	96%	9	9%	
Békés megye	49	25%	2	4%	2	100%	47	96%	5	11%	
Csongrád megye	45	23%	23	51%	9	39%	22	49%	5	23%	
Nyugat-dunántúli régió	124	100%	69	56%	11	16%	55	44%	12	22%	
Győr-Moson-Sopron megye	38	31%	19	50%	3	16%	19	50%	4	21%	
Vas megye	34	27%	18	53%	3	17%	16	47%	4	25%	
Zala megye	52	42%	32	62%	5	16%	20	38%	4	20%	
Dél-dunántúli régió	160	100%	54	34%	5	9%	106	66%	8	8%	
Baranya megye	74	46%	10	14%	1	10%	64	86%	8	13%	
Somogy megye	64	40%	40	63%	na	na	24	38%	na	na	
Tolna megye*	22	14%	4	18%	4	100%	18	82%	0	0%	
Összesen	1516	100%	400	26%	80	20%	1116	74%	100	9,0%	
* A Tolna megyei adatok a Szt. hatálya alá tartozó adatokkal együtt értendőek
** na: nincs külön adat

4. sz. Melléklet: Lábjegyzet
1 Hodosán Róza: Tanulmány a 0-3 éves gyermekeket gondozó intézetben végzett kutatásról 2000.
2 Család, Gyermek, Ifjúság 2010/1. szám Bátki Anna: Örökbefogadott gyermekek érzelemregulációs fejlődése
3 Herczog Mária: Gyermekbántalmazás Complex Kiadó Jogi és Tartalomszolgáltató Kft. Bp. 2007. 168. o.
4 Herczog Mária: Gyermekbántalmazás Complex Kiadó Jogi és Tartalomszolgáltató Kft. Bp. 2007. 168. o. 
5Az örökbefogadással az AJB 4393/2010. számon, hivatalból indított átfogó vizsgálatom keretében foglalkozom részletesen.
6 Nem történik meg a szülők segítése és gondozása annak érdekében, hogy elfogadják, jobb a gyermeknek (nevelő)családban élni, és a nevelőszülőkkel is olyan kapcsolatot alakíthatnának ki, amely segíti a vér szerinti kapcsolatot, hazaadást. Az is tapasztalható, hogy a nevelőszülők körében – a képzések ellenére – még mindig gyakori, hogy nehezményezik, hátráltatják a kapcsolattartást, a hazakerülést, vagy akár az örökbeadást. (Herczog Mária: Gyermekbántalmazás Complex Kiadó Jogi és Tartalomszolgáltató Kft. Bp. 2007. 173. o).
7 Herczog Mária: Gyermekbántalmazás, Complex Kiadó Jogi és Tartalomszolgáltató Kft. Bp. 2007. 172-173. o.
8 Lásd az OBH 6501/2001. számú jelentését
9 Vö. 9/1992. (I. 30.) AB határozat.
10 Vö. 56/1991. (XI. 8.) AB határozat.
11 75/1995. (XI. 21.) AB határozat, ABH 1995, 376, 383.
12 315/E/2003. AB határozat, ABK 2003. október, 741, 743.
13 64/1991. (XII. 17.) AB határozat
14 79/1995(XII.21.) AB határozat
15 54/1996 (XI. 30.) AB határozat
16 Alkotmány 70/D.§ (1) bekezdés, és 70/E.§ 
17 Lásd az AJB 3006/2010 számú jelentést
18 www.pikler.hu
19 Az igazgató megjegyzését a nevelőszülők képzésének hiányosságaira az SZMI munkatársa is megerősítette. Továbbá a gyámhivatal munkatársa felvetette, hogy a jelenlegi nevelőszülői kiválasztás rendszere is felülvizsgálatra szorul, álláspontja szerint a működtető általi kiválasztás nem jó módszer.
20 Ezt a véleményt erősítette meg a szociális és gyámhivatal vizsgálatban részt vevő szakreferense is. 
21 Csjt. 48/A. § (1) A gyámhivatal az átmeneti nevelésbe vett gyermeket örökbe fogadhatónak nyilvánítja, ha a szülő gyermekével önhibájából egy éve nem tart rendszeres kapcsolatot, életvitelén, körülményein nem változtat, és emiatt az átmeneti nevelés nem szüntethető meg. Erre a jogkövetkezményre a szülőt az átmeneti nevelést elrendelő határozatban figyelmeztetni kell.
(2) A gyámhivatal az átmeneti nevelésbe vett gyermeket örökbe fogadhatónak nyilvánítja abban az esetben is, ha
a) a szülő lakó- és tartózkodási helyét az új lakó- és tartózkodási helye hátrahagyása nélkül megváltoztatja, melynek felderítésére irányuló intézkedések fél éven belül nem vezetnek eredményre, vagy b) a szülő fél éven át gyermekével semmilyen formában nem tart kapcsolatot.
(3) A gyámhivatal a gyermek örökbefogadása érdekében az örökbe fogadhatónak nyilvánítással egyidejűleg a szülő kapcsolattartási jogát is korlátozhatja, vagy szüneteltetheti.
(4) Ha a kiskorú örökbefogadására nem került sor, és utóbb a gyámhatóság az intézeti nevelést megszünteti, az örökbe fogadhatónak nyilvánító határozat hatályát veszti.
22 A szakmai program a mozgásfejlesztésben fontosnak tarja, hogy az intézményben élő gyermekek is megéljék az „alattam lévő világ elmozdulásának” (babakocsiban, kerékpár, gépkocsi gyermekülésében való utazás) élményét.
23 A kísérő nélküli kiskorúak helyzetével az AJB 2629/2010. számú jelentés foglalkozik, reményeink szerint valamennyi rendezetlen státuszú gyermek további nevelkedése Magyarországon biztosítottá válik.
24 Gyermekvédelmi Statisztikai Tájékoztató 2007. SZMI, SZMM 2009.15. o
25 Gyvt. 73. § (1) bek.
26 Lásd AJB 3006/2010. számú jelentés
27 AJB 172/2010, AJB 1604/2010 sz. jelentések
28 Gyer. 97. § (1) bek, 102. § (1) bek. e/ pont
29 NM. rendelet 87. §
30 NM rendelet 89. § (1) bek.
31 A nagybajomi igazgató véleménye – miszerint az alapellátás családgondozóinak a szakellátásba vett gyermekek családjára már csak kevés energiájuk jut – megerősíti az OBH 5158/2007. jelentésemben foglaltakat.
32  www.ogyei.hu
33 Figyelemmel arra, hogy az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság az adott kérdés jogi szabályozásának hiányára is visszavezethető, a visszásság jövőbeni elkerülése érdekében az Obtv. 25. §-a alapján Jelentésemben javasoltam a Kormánynak, hogy a szociális szaktárca segítségével tekintse át a gyermekvédelmi alapellátások rendszerét, finanszírozásának szabályozását, és vizsgálja meg annak lehetőségét, hogy településeken élő gyermekek és családjaik részére miként biztosítható a gyermekjóléti szolgáltatásokhoz, továbbá az átmeneti gondozáshoz való egyenlő esélyű hozzáférés
34 http://coface-eu.org/en/Disability-Dependence/Deinstitutionalisation/Ad-hoc-Exper
35 John Bowlby (1907–1990) angol pszichológus, pszichiáter, pszichoanalitikus. 
36 Members Exchange Seminar report. Poverty, social exclusion and children without parental care: making the links.
A jelentés letölthető a Eurochild honlapjáról:
http://www.eurochild.org/fileadmin/user_upload/Members_exchange_seminars/Prague_09/MESJune09report.pdf
37 A konferencia anyaga elérhető a Eurochild honlapján:
http://www.eurochild.org/fileadmin/user_upload/Publications/EuropesChildrenInCare-WhatRoleForTheEU.pdf
38 http://www.eurochild.org/fileadmin/user_upload/Publications/Eurochild_Reports/Eurochild%20
39 Lásd erről a UNICEF Transmonee felméréseit.
40 Az ENSZ Iránymutatásában 165 pontban foglalta össze azokat az elveket, amelyeket érvényesíteni szükséges az alternatív gondozás-nevelés terén, középpontjában a szükségesség és indokoltság elve áll. A szükségesség alatt annak igénye értendő, hogy alapvetően a gyermek (lehetőség szerinti) családban maradását kell támogatni. A gyermek családból való kiemelése csak a legutolsó megoldás lehet, és minden ilyen döntés előtt szükséges részvételük bevonása. Az indokoltsághoz kapcsolódóan az ENSZ Iránymutatás számos alternatív gondozási-nevelési formát nevesít, és rögzíti, hogy minden, alternatív gondozásba-nevelésbe kényszerült gyermeknek speciális, személyre szabott figyelemre van szüksége mindenek felett álló érdeke előtérbe helyezésével, így például rövid vagy hosszútávú gondozásra, a testvérek együtt tartására, stb. A választott alternatív gondozási-nevelési formának egyénre szabottnak kell lennie. Az elhelyezés alkalmasságát pedig rendszeresen felül kell vizsgálni, annak szem előtt tartásával, hogy a családban való elhelyezés a cél. Guidelines for the alternative care of children. A United Nations framework. http://www.coe.int/t/transversalprojects/children/childrenincare/SOS-ISS%20Guidelines%20Publication.pdf
41 http://coface-eu.org/en/upload/WG%20HANDICAP/Desinstitutionalisation-English.pdf
42 Social Protection Committee (2008): Child poverty & well-being-current status and way forward
43 European Commission (2009): Report of the Ad Hoc Expert Group on the Transition from Institutional to Community-based Care
44 Building a Europe for and with children: http://www.coe.int/t/transversalprojects/children
45 Recommendation on the rights of children living in residential institutions.
www.coe.int/t/transversalprojects/children/childrenincare/childrenincare_EN.asp
46 http://assembly.coe.int/Documents/WorkingDocs/Doc10/EDOC12345.pdf
47 Council Recommendation 92/241/EEC. Official Journal L 123, 08.05.1992.
48 Eredményéről lásd: COM(2008) 638 final. Implementation of the Barcelona objectives concerning childcare facilities for pre-school age children. 
49 A Stratégia kidolgozása megtörtént, várható elfogadása 2010. november 17.
50 Towards an EU Strategy on the Rights of the Child. Brussels, 4.7. 2006. COM(2006) 367 final. http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2006:0367:FIN:EN:PDF