Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának 
Jelentése
az AJB-116/2010. számú ügyben
(Előzményi irat: OBH 6387/2009.)

Ügyintéző: dr. Csóré Erika
Az eljárás megindulása
A Budapesti Fegyház és Börtönben nem jogerős szabadságvesztés büntetését töltő panaszos azért fordult hivatalomhoz, mert előző fogva tartási helyén, a Tolna Megyei Büntetés-végrehajtási Intézetben, 2009 februárjában tett bejelentésére, melyben egy rendőrségi nyomozó vele szemben tanúsított magatartását sérelmezte, a bejelentésében foglaltak kivizsgálására hatáskörrel rendelkező Tolna Megyei Rendőr-főkapitányság vezetője nem válaszolt. Kifogásolta továbbá, hogy a Tolna Megyei Büntetés-végrehajtási Intézetben, több hónapja előterjesztett, a Sopronkőhidai Fegyház és Börtönbe való átszállítására irányuló kérelmét sem bírálták el.
A panasz alapján több alkotmányos joggal összefüggő visszásság gyanúja merült fel, ezért vizsgálatot rendeltem el.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 18. § (3) bekezdése alapján vizsgálat lefolytatására kértem fel a büntetés-végrehajtás országos parancsnokát, valamint a tolna megyei rendőrfőkapitányt.

Érintett alkotmányos jogok
– A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. § (1) bekezdés: „A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.”)
– Kérelem vagy panasz előterjesztéshez való jog (Alkotmány 64. § „A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.”)

A megállapított tényállás
1. A büntetés-végrehajtás országos parancsnoka arról tájékoztatott, hogy a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnoksága Központi Szállítási és Nyilvántartási Főosztálya, megvizsgálva a panaszos fogvatartott kérelmeit, megállapította, hogy átszállítási kérelmet nem nyújtott be, illetve ilyen irányú előterjesztés sem az informatikai, sem a manuális (igazgatási, személyi) nyilvántartásban nem szerepel. Ilyen kérelem elbírálására tehát nem kerülhetett sor. A panaszos egyébként 2009. augusztus 17-i hatállyal – körszállítás keretében – a Budapesti Fegyház és Börtönbe került elhelyezésre, nyolc év, nem jogerős fegyház fokozatú ítélete végrehajtása miatt. Azóta is ezen intézet szolgál fogva tartása helyéül.
2. A Tolna Megyei Rendőr-főkapitányság vezetőjétől kapott tájékoztató szerint a Szekszárdi Nyomozó Ügyészség vezetőügyésze 2009. február 19-én kelt átiratában küldte meg a főkapitányságnak a panaszos ügyészséghez címzett azon vizsgálati kérelmét, mely a Szekszárdi BV. Intézettel kapcsolatot tartó rendőrtiszt tevékenységére vonatkozott. A vezető ügyész kérte, hogy ha a kérelem kivizsgálása során nyomozó ügyészségi hatáskörbe tartozó bűncselekmény gyanúja merül fel, a büntetőeljárás megindításához szükséges körülményekről tájékoztassák az ügyészséget.
Az ügyészség levelét és a panaszos beadványát a főkapitányság illetékes főnyomozó tisztje 2009. február 23-án – a 17000/105/8/2009. P. számra – panaszként iktatta. A panasz szerint a bv. intézettel kapcsolatot tartó rendőrtiszt azt híresztelte a panaszosról, hogy eladta lányát, felesége pedig feljelentette, mivel a kapott pénzből nem adott neki.
A főnyomozó a panaszban foglaltak kivizsgálását 2009. március elején kezdte meg. Annak során beszerezte a vonatkozó dokumentumokat, a Szekszárdi BV. Intézettől tájékoztatást kért arról, hogy 2009-ben a panasz az általa megnevezett két személlyel volt-e egy zárkában, ha igen folytattak-e fegyelmi eljárást velük szemben közös fogva tartásuk ideje alatt. A főkapitányság illetékes vezetőjénél tájékozódott arról is, hogy a panaszban megjelölt két fogva tartott és a panaszos ügyében felmerült-e vádalku lehetősége.
A főnyomozó a beszerzett adatokat áttekintve és mérlegelve megállapította, hogy a bv. intézettel kapcsolatot tartó rendőrtisztjével szemben sem fegyelemsértés, sem bűncselekmény elkövetésének gyanúja nem merült fel. Erről 2009. március 11-én összefoglaló jelentés készült, azonban a panaszost megállapításairól – arra hivatkozva, hogy a vizsgálat eredménye tartalmaz nem közölhető adatokat is – nem értesítette.
A panaszos 2009. április 29-én kelt beadványában tájékoztatást kért a főkapitányságtól vizsgálata eredményéről. A beadvány érkeztetésén és előzményhez való csatolásán kívül azonban a főnyomozó nem tett semmit, vagyis a panaszost továbbra sem tájékoztatta megállapításairól. Erre tekintettel a panaszos a nyomozó ügyészséghez fordult. A vezető ügyész 2009. június 13-án kelt levele mellékleteként a beadványt megküldte a főkapitányságnak, és tájékoztatást is kért a panaszosnak küldött értesítés tartalmáról. A főnyomozó ezen iratot is csatolta az előzményekhez, de sem az ügyészségnek, sem a panaszosnak nem adott tájékoztatást az ügyben.
Megkeresésemre a Tolna Megyei Rendőr-főkapitányság vezetője felülvizsgáltatta az ügyben történteket és elrendelte a panaszos tájékoztatását az ügy vizsgálatának ténybeli eredményéről, valamint korábbi tájékoztatása elmaradásának okáról. Felhívta továbbá a panaszok vizsgálatával foglalkozó munkatársai figyelmét a panaszok intézésének törvényes módjára, valamint elrendelte a szóban forgó vizsgálatot lefolytató főnyomozó fegyelmi felelősségének vizsgálatát is.
A panaszost a főkapitány a 2010. február 1. napján kelt levelében – a Szekszárdi Nyomozó Ügyészséggel egyidejűleg – tájékoztatta a vizsgálat eredményéről, a főnyomozót pedig 2010. február 16-án – fegyelmi eljárás mellőzésével, a fegyveres szervek hivatásos állományú tagjainak szolgálati viszonyáról szóló 1996. évi XLIII. törvény (továbbiakban: Hszt.) 68. § (1) bekezdése alapján, a törvény 120. § (2) bekezdésében foglaltakra figyelemmel – figyelmeztetésben részesítette. (Hszt. 120. § (2) bekezdés: „A fegyelmi eljárás elrendelése, illetve a fenyítés kiszabása mellőzhető, ha a fegyelemsértés olyan csekély súlyú, hogy - figyelembe véve a fegyelemsértőnek a magatartását és a szolgálati rendhez való viszonyát - az (1) bekezdésben meghatározott cél figyelmeztetéssel is elérhető. A figyelmeztetést írásba kell foglalni.” Hszt. 128. § (1) bekezdés: „A fegyelmi jogkör gyakorlója, ha a tudomására jutott tények alapján a fegyelemsértés megalapozott gyanúja megállapítható, a hivatásos állományúval szemben a fegyelmi eljárást elrendeli vagy a 120. § (2) bekezdése szerint figyelmeztetésben részesíti.)

A vizsgálat megállapításai
1. A panaszos Tolna Megyei Büntetés-végrehajtási Intézetből a Sopronkőhidai Fegyház és Börtönbe való átszállítására irányuló kérelme elbírálása elmaradásával kapcsolatban mellőztem az alkotmányos joggal összefüggő visszásság megállapítását. Ezt arra alapoztam, hogy a panaszos állítását, miszerint benyújtott átszállítási kérelmével nem foglalkoztak, a bv. országos parancsnoka – a vonatkozó nyilvántartásra hivatkozva – cáfolta. A panaszos és a bv. nyilatkozata ellentmondásának tisztázására pedig ombudsmani eszközök nem állnak rendelkezésemre.
2.Az európai uniós csatlakozással összefüggő, egyes törvénymódosításokról, törvényi rendelkezések hatályon kívül helyezéséről, valamint egyes törvényi rendelkezések megállapításáról szóló 2004. évi XXIX. törvény 142. § (1) bekezdése szerint: „A panaszt … a beérkezéstől számított harminc napon belül kell elbírálni.” A 142. § (4) bekezdése pedig előírja, hogy „Az eljárásra jogosult szerv a vizsgálat befejezésekor a megtett intézkedésről vagy annak mellőzéséről – az indokok megjelölésével – köteles a panaszost, illetőleg bejelentőt írásban vagy elektronikus úton haladéktalanul értesíteni.”
A közérdekű kérelmek, panaszok és bejelentések, valamint a rendőri intézkedések elleni panaszok egységes kezeléséről szóló 36/2008. (OT. 19.) ORFK Utasítás 28. pontja is hangsúlyozza, hogy „Az eljárásra jogosult szerv a vizsgálat befejezésekor a megtett intézkedésről vagy annak mellőzéséről az indokok megjelölésével köteles a panaszost, illetőleg bejelentőt írásban, elektronikus úton tett bejelentés esetén, elektronikus úton haladéktalanul értesíteni. …”
Megállapítottam, hogy a Tolna Megyei Rendőr-főkapitányság panaszos kérelmét kivizsgáló főnyomozója ugyan 30 napon belül lefolytatta a vizsgálatot, de annak eredményéről a panaszost nem értesítette. Ezzel megsértette az európai uniós csatlakozással összefüggő, egyes törvénymódosításokról, törvényi rendelkezések hatályon kívül helyezéséről, valamint egyes törvényi rendelkezések megállapításáról szóló 2004. évi XXIX. törvény 142. § (4) bekezdésében foglalt kötelezettségét, de nem volt figyelemmel a közérdekű kérelmek, panaszok és bejelentések, valamint a rendőri intézkedések elleni panaszok egységes kezeléséről szóló 36/2008. (OT. 19.) ORFK Utasítás 28. pontjára sem. Mindez pedig a panaszos panasz előterjesztéséhez való jogával, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével, és a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggő visszásságot okozott.
Tekintettel azonban arra, hogy a megkeresésem alapján elrendelt főkapitányi vizsgálat eredményeként a főkapitány saját hatáskörében a szükséges intézkedéseket megtette a hasonló rendőri mulasztások elkerülése érdekében, továbbá a panaszost – elnézést kérve az okozott kellemetlenségek miatt – tájékoztatta panasza kivizsgálásának eredményéről, ombudsmani intézkedést nem tartottam szükségesnek.

Budapest, 2010. április 9.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.